Справа № 508/919/20
Провадження № 2/508/68/21
УХВАЛА

Іменем України

"20" квітня 2021 р. смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді - Банташ Д.С.

за участю: секретаря с/з - Мазарак Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Миколаївка Одеської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації в інтересах: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебуває зазначена цивільна справа.

У судове засідання представник позивача не з`явився.

Відповідач, ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилася.

Зацікавлена особа: ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 про розгляд справи у його відсутність.

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Згідно Акту від 14.04.2021 року складеного відповідальними особами канцелярії Миколаївського районного суду Одеської області вбачається, що у зв`язку з відсутністю маркової продукції сторони по справі не були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що відсутні відомості про вручення сторонам повідомлення про дату, час і місце судового засідання, суд розгляд справи відкладає.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Конституція України закріплює гарантію права звернення до суду за захистом прав (свобод чи законних інтересів), але не має на меті гарантувати сам судовий розгляд (судове слухання), якщо сторона своєю процесуальною поведінкою вказує на втрату матеріально - правового інтересу у вирішенні спору.

Статтями 43, 49 ЦПК України визначені права та обов`язки, в тому числі процесуальні, учасників справи.

Положення закону (ст. 233, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України) пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 121 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 р. та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач (в даному випадку заявник) має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Згідно ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» законодавство про охорону дитинства грунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Враховуючи предмет спору, суд вважає за необхідне визнати явку представника позивача Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області обов`язковою.

Керуючись ст.ст. 12-13, 223, 259, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Продовжити строк розгляду справи № 508/919/20.

Судове засідання відкласти до 13 години 00 хвилин 18.05.2021 року.

Визнати явку представника позивача Органу опіки та піклування Миколаївської районної державної адміністрації в судове засідання обов`язковою!

Роз`яснити позивачу, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Виклик учасників судового провадження в судове засідання повторити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Д.С. Банташ