Справа № 177/1486/20
Провадження № 2/177/201/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 квітня 2021 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Данилової А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 47440, виданий 14.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з неї ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 855524/ФЛ від 18.07.2008, у загальному розмірі 20859,52 грн., а також просила суд стягнути з відповідача на її користь судовий збір та витрати на правничу допомогу 1500 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що 24.09.2020 вона отримала листа від ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», з якого дізналася, що вказана компанія є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «КБ «Надра» з 06.05.2020, в тому числі за договором укладеним між нею та ПАБ «КБ «Надра» від 18.07.2008 за № 855524/ФЛ. Також їй стало відомо, що 14.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в розмірі 20859,52 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем Клименко Р.В. 24.09.2020 відкрито виконавче провадження про стягнення з неї вказаної суми заборгованості та мінімальних витрат приватного виконавця.

З виконавчим написом позивач не погоджується, вважає його таким що не підлягає виконанню, у зв`язку з вчиненням його з порушенням вимог законодавства, адже заявлена заборгованість не є безспірною. Стверджувала, що нею сплачувалися кошти на погашення заборгованості перед ПАТ «КБ «Надра», вимога про стягнення заборгованості їй не направлялася. Стягнута заборгованість не була безспірною, адже з моменту виникнення права вимоги у відповідача минуло більше трьох років, оскільки грошові кошти надавалися їй на строк до 17.07.2011. Звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису відбулося після спливу строку кредитування, після закінчення строків позовної давності за зверненням з такими вимогами, що свідчить про те, що заборгованість стягнута на підставі виконавчого напису нотаріуса не ґрунтувалася на вимогах закону та не була безспірною.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, про заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 121).

Відповідач ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 50, 107, 118), участь свого представника у розгляді справи повторно не забезпечив. Відзиву не подано, заяв по суті справи та з процесуальних питань відповідач не подав.

Треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надали (а.с. 48, 51-52, 54, 56-59,97-99, 107, 119-120).

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не забезпечив участь свого представника у розгляд справи, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подано, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку доказам безпосередньо дослідженим у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Суд установив, що 16.09.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 47440, яким стягнув з ОСОБА_2 (нині ОСОБА_3 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» грошові кошти в сумі 20359,52 грн. за період з 06.05.2020 по 06.05.2020, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 5007,60 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 15351,92 грн., а також 500 грн. витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису, а всього 20859,52 грн. (а.с. 76). Вказаний виконавчий напис звернено до примусового виконання (а.с. 11-16).

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п. 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п. 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові ВП ВС від 15.01.2020 по справі № 305/2082/14-ц та відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

Судом досліджено перелік документів, які надавалися стягувачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, який є предметом спору, наданий суду стягувачем, оскільки приватним виконавцем витребувані докази не надано.

Так, нотаріусу надавалася заява ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», яка містила інформацію щодо розміру заборгованості, її складових, з зазначенням, що заборгованість сформувалася станом на 07.09.2020, без зазначення строку, за який має провадитися стягнення. Згідно з наданої суду заяви, нотаріусу також надавалися копія реєстру поштових відправлень, розрахунок суми заборгованості, а також документи, що підтверджували право вимоги ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Вказана заява містила відомості про те, що строк кредитування кінцевий термін повернення кредиту обумовлений сторонами кредитного договору - 17.07.2011 (а.с. 109-177).

З копії кредитного договору № № 855524/ФЛ від 18.07.2008 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 (нині Петрова) (а.с. 6-9), додаткової угоди до нього, слідує, що остання отримала кредит в розмірі 7000 грн., під 3,1 % на місяць, з встановленням мінімального щомісячного платежу 327,54 грн., зі строком кредитування до 17.07.2011 (а.с. 17-21, 110-111).

Факт підтвердження переходу прав вимоги від ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», підтверджується договором про відступлення прав вимоги № GL6N016600 від 06.05.2020, протоколом електронного аукціону кредитного портфелю (а.с. 111-114).

З наданого нотаріусу розрахунку заборгованості слідує, що стягувач просив видати виконавчий напис на суму 20359,52 грн. станом на 06.05.2020, з періодом її нарахування з 06.05.2020 по 06.05.2020 (а.с. 116 зворот), що не узгоджується з даними заяви на вчинення виконавчого напису, де вказано про формування такої суми заборгованості станом на 07.09.2020 (а.с. 115 зворот). Крім цього, вказаний розрахунок не дає можливості встановити, чи враховані у вказаній сумі заборгованості суми внесені ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості перед первісним стягувачем (а.с. 25-39). Не зазначення початкового моменту нарахування заборгованості, який має суттєве значення для визначення того, чи дотримано трирічний строк звернення з вимоги до нотаріуса, свідчить про те, що при видачі виконавчого напису, нотаріусом не перевірявся факт безспірності заборгованості.

Крім цього, зі змісту кредитного договору слідує, що при укладенні договору від 18.07.2008, сторони передбачили строк кредитування до 17.07.2011 (а.с. 17, 21).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки в кредитному договорі визначено строк повернення кредиту 17.07.2011, то відповідно не пізніше 17.07.2011 ОСОБА_1 мала сплатити всю суму боргу за вказаним договором. Нарахування процентів за користування кредитом та інших нарахувань обумовлених договором, після вказаної дати не узгоджується з положеннями ст. 526, 530, 1048, 1054 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в п. 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Оскільки останнім строком повернення кредиту сторонами визначено 17.07.2011, то саме з вказаної дати у кредитора виникло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , а отже при зверненні до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису було порушено трирічних строк для такого звернення, що спростовує твердження про безспірність такої заборгованості.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги ТОВ «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 , за якими видано виконавчий напис нотаріусом, на момент звернення стягувача з заявою до нотаріуса, не були безспірними, при видачі виконавчого напису нотаріусом вказана обставина не була перевірена, а тому вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, керуючись ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги задоволення позову, розмір сплаченого позивачем судового збору (а.с. 5), узгодженість його розміру з розміром визначеним ст. 4 Закону України «Про судовий збір» щодо вимоги немайнового характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору.

Позивач також просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу, які склали 1500 грн., що підтверджено копією договору про надання правничої допомоги адвокатом 22.10.2020 та квитанцією про сплату гонорару, в якій вказано найменування наданої послуги «підготовка позовної заяви до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» та вартість послуги (а.с. 41).

Відповідно до ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, може бути зменшено судом за клопотанням іншої сторони, на яку покладається обов`язок доведення неспівмірності таких витрат.

Оскільки позивачем доведено перед судом факт понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн., відповідач відзиву на позов не подав, вказаний розмір витрат не заперечив, клопотання про його зменшення не подав, при цьому позов ОСОБА_1 задоволено, а тому суд, керуючись ст. 137, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 16.09.2020 № 47440, яким стягнуто з ОСОБА_2 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_3 », на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованість за кредитним договором 855524/ФЛ від 18.07.2008 у загальному розмірі 20359 (двадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 52 копійки, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 5007 (п`ять тисяч сім) гривень 60 копійок, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 15351 (п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят одна) гривня 92 копійки, а також витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи 39508708, місцезнаходження: вулиця Січових Стрільців, будинок 37-41, м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рудний Кустанайської області Казахстан, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк