Справа № 606/298/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (об`єднана територіальна громада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (об`єднана територіальна громада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на земельну ділянку площею 2,1300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Довгенської сільської ради, Теребовлянського району, Тернопільської області, кадастровий номер :01:002:0110.

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що 09 квітня 1997 року ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно якого остання заповіла позивачу ОСОБА_3 належний їй на праві власності сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ТР 0156797 виданий КСП "Дружба". 24 березня 1998 року ОСОБА_2 було отримано державний акт на право приватної власності на землю серії ТР № 0282. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. За час свого життя остання після складання заповіту, не внесла до нього зміни (не зазначила Державний акт на вищевказану земельну ділянку). У зв`язку з цим, отримати в Теребовлянській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернулась до суду для визнання права власності на спадкове майно за рішенням суду.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 24 березня 2021 року, розгляд справи було відкладено на 19 квітня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, у поданій позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області (об`єднана територіальна громада) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 січня 2020 року, виданого Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), повторно, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Деренівка, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.19).

Згідно копії заповіту, складеного 09 квітня 1997 року, ОСОБА_2 заповіла належний їй на праві власності сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий КСП "Дружба" серії ТР№ 0156797, ОСОБА_4 (а.с.18).

31 серпня 2002 року у с.Довге Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 одружились і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище " ОСОБА_6 ", що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

16 червня 2020 року була заведена спадкова справа за № 131, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , інші спадкоємці не звертались. Вказане підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 93/02-14 від 29 січня 2021 року (а.с. 20).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за №93/02-14 від 29 січня 2021 року, вбачається, що при розгляді документів, а саме: свідоцтва про смерть, заповіту посвідченого Довгенською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 09 квітня 1997 року за реєстровим №57, державного акта на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру, серії НВ-2020, виданого Відділом Держгеокадастру у Теребовлянському районі від 25 червня 2020 року, було виявлено, що заповіт посвідчений на правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку пай, серії ТР № 0156797. Враховуючи вказане ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, загальною площею 2,1300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Довгенської сільської ради Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.20).

Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 0282 від 24 березня 1998 року, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: с.Деренівка, Теребовлянського району, Тернопільської області, на підставі рішення 11 сесії Довгенської сільської Ради народних депутатів від 26 лютого 1998 року за №80, є власником земельної ділянки площею 2,13 га, яка розташована на території Довгенської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0110 (а.с.13).

Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-020 від 25 червня 2020 року, підставою виникнення права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0110, яка розташована на території Довгенської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, площею 2,1300 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, слугувало Рішення органу місцевого самоврядування на території Довгенської сільської ради від 26 лютого 1998 року за № 80 (Державний акт від 24 березня 1998 року ТР 0282) (а.с.14-16).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 31.03.2021 за № 09-04/12/99, земельна ділянка, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ТР № 0156797 та ж сама на яку видано Державний акт на право приватної власностіна землю серії ТР0282 (а.с. 33).

Згідно копії Висновку оцінювача про вартість земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0110, яка розташована на території Довгенської сільської ради Теребовлянського району, Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1300 га становить 89460 (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят) грн 00 коп. (а.с.17).

Відповідно до роз`яснень, даних в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Враховуючи дату смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) порядок спадкування її майна регулюється нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно із статтями 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Згідно статті 81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки у зв`язку із прийняттям спадщини.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (частина перша і частина друга статті 126 Земельного кодексу України).

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у відповідності до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу ОСОБА_1 належний їй на праві власності сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ТР 0156797 виданий КСП "Дружба". Після чого, ОСОБА_4 було отримано державний акт на право приватної власності на землю серії ТР0282. Однак, за час свого життя остання після складання заповіту, не внесла до нього зміни (не зазначила Державний акт на вищевказану земельну ділянку). Спадщину після смерті ОСОБА_4 , згідно заповіту, прийняла ОСОБА_1 , яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Однак, позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом, оскільки у заповіті вказано неналежний правовстановлюючий документ на земельну ділянку, тому майнове право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що у зв`язку з зазначенням у заповіті неналежного правовстановлюючого документа на земельну ділянку, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,1300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Довгенської сільської ради, Теребовлянського району, Тернопільської області, кадастровий номер :01:002:0110, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 0282 від 24 березня 1998 року.

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 254, 525, 529, 549, 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року, статтями 81, 125, 126 Земельного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (об`єднана територіальна громада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,1300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Довгенської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, кадастровий номер :01:002:0110, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Теребовлянська міська рада Тернопільської області (об`єднана територіальна громада), код ЄДРПОУ - 04058456, місцезнаходження: вулиця Шевченка, 8, місто Теребовля, Тернопільська область;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Теребовлянська державна нотаріальна контора Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), , місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 108, місто Теребовля, Тернопільська область.

Повний текст рішення суду складено 19 квітня 2021 року.

Суддя А.В.Мельник