ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

21 квітня 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 663/2112/20

Номер провадження: 22-ц/819/878/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Кузнєцової О.А.

секретар: Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представник - адвокат Охлопков Олександр Іванович

представник відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Шабрацького Г.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до Інституту рису Національної академії аграрних наук України про зміну формулювання причини звільнення, стягнення виплат в зв`язку з виходом на пенсію, щорічної допомоги на оздоровлення, грошових премій за здобуття звання кандидата наук та за нагородження Почесною грамотою НААН,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона працювала у Інституті рису Національної академії аграрних наук України з 1985 року по 2020 рік на посадах наукових співробітників. 22.04.2020 року вона звернулась до директора Інституту рису з заявою про звільнення з роботи у зв`язку з виходом на пенсію та про здійснення їй виплат, які передбачені законодавством і колективним договором. Наказом від 19.06.2020 року № 22-к її було звільнено з роботи за власним бажанням без виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової допомоги при виході на пенсію. Також у 2009 році вона захистила дисертацію на здобуття наукового ступеня «Кандидат сільськогосподарських наук», а у 2018 році її було нагороджено Почесною грамотою Національної академії аграрних наук України, але їй не було виплачено відповідного матеріального заохочення. Посилаючись на наведене, просила визнати незаконним формулювання причин звільнення, зазначеного у наказі від 19.06.2020 року № 22-к та змінити формулювання причин звільнення із «за власним бажанням» на «у зв`язку з виходом на пенсію». Стягнути з відповідача грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат в зв`язку з виходом на пенсію. Стягнути з відповідача грошову премію за захист дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук в розмірі 10 тисяч гривень. Стягнути з відповідача грошову премію при нагородженні Почесною грамотою НААН у розмірі однієї мінімальної зарплати на час прийняття рішення про нагороду. Стягнути з відповідача матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох посадових окладів за період з травня 2018 року по травень 2020 року.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року позов задоволено частково. Визнано формулювання підстав звільнення ОСОБА_2 з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України таким, що не відповідає чинному законодавству України. Змінено формулювання підстав звільнення ОСОБА_2 , зазначені в наказі №22-к від 19.06.2020 року директора Інституту рису Національної академії аграрних наук України із звільнена «за власним бажанням», відповідно до ст. 38 КЗпП України на звільнена «у зв`язку з виходом на пенсію», відповідно до ст. 38 КЗпП України. В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 оформила пенсію за віком та звільнялась саме у зв`язку з виходом на пенсію, що стало підставою подачі нею заяви про розірвання трудового договору за ініціативою працівника. Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення грошової допомоги та премій, суд дійшов висновку про необґрунтованість вказаних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі. Зокрема посилається на те, що вказані виплати передбачені чинним законодавством та Колективним договором.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_2 з 19.04.1985 року по 19.06.2020 року працювала в ОСОБА_3 , який 14.04.1992 року реорганізовано у Дослідну станцію рису УААН та 15.12.2003 року перетворено у Інститут рису Української академії аграрних наук України, на посадах молодшого наукового співробітника, спеціаліста 1 категорії, молодшого наукового співробітника, наукового співробітника, старшого наукового співробітника, провідного наукового співробітника (а.с.6-7).

Наказом від 19.06.2020 року № 22-к ОСОБА_2 , звільнено з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с.7, 15).

З 15.05.2018 року ОСОБА_2 оформила пенсію за віком та продовжувала працювати (а.с.8).

Рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 28 квітня 2009 року, протокол № 64-09/1, ОСОБА_2 присуджено науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук (а.с.16).

Рішенням президії НААН від 21 вересня 2018 року, протокол № 14, ОСОБА_2 нагороджена Почесною грамотою НААН (а.с.19).

20.01.2020 року ОСОБА_2 подала заяву про надання щорічної відпустки з 10.02.2020 року Наказом №13-в від 27.01.2020 року їй надано відпустку тривалістю 42 календарних дня без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.9, 10).

10.03.2020 року ОСОБА_2 подала заяву про надання щорічної відпустки з 24.03.2020 р. з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Наказом №37-в від 18.03.2020 року їй надано відпустку тривалістю 39 календарних дня без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.11, 12).

22.04.2020 року ОСОБА_2 подала заяву про надання щорічної відпустки з 07.05.2020 р. з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення та наступним звільненням у зв`язку з виходом на пенсію та виплати грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі 6 місячних окладів передбачених Колективним договором (а.с.13).

Наказом №47-в від 04.05.2020 року ОСОБА_2 надано відпустку тривалістю 42 календарних дня без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.14).

Наказом №22-к від 19.06.2020 року ОСОБА_2 звільнено з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, на підставі її заяви від 22.04.2020 року. Виплачено компенсацію за невикористану відпустку 4 календарних дні, без виплати вихідної допомоги (а.с.15).

Відповідно до повідомлень Інституту рису НААН України, протягом 2018-2020 років відповідно до кошторисів видатки на матеріальну допомогу на оздоровлення не передбачались у зв`язку з економією бюджетних коштів та скороченням фінансування. Матеріальна допомога на оздоровлення працівникам не виплачувалась (а.с.35, 82).

Відповідно до Колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік, зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації 05 вересня 2014 року, реєстровий номер 33:

- п. 5.1.15. При наявності і в межах фінансування надавати штатним працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу (а.с.41).

- п. 7.1.1. При виході на пенсію з посади наукового працівника згідно з Переліком посад, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (Додаток №3) видавати науковому працівнику грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу наукової роботи не менше: для чоловіків - 12,5 років, для жінок - 10 років (а.с.42 зв).

- п. 7.1.14. З метою заохочення підвищення кваліфікації та загально професійного рівня виплачувати науковим співробітникам Інституту рису грошову премію за рахунок спецфонду у разі захисту дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук - 10 тисяч гривень, доктора наук - 20 тисяч гривень (а.с.43).

Відповідно до змін до Колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік, зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації 24 грудня 2015 року, реєстровий номер 43, колективний договір доповнено п. 5.1.19. - після вручення Почесної відзнаки НААН або Почесної грамоти НААН нагородженим особам виплачується премія в розмірі: при нагородженні Почесною відзнакою НААН - двох мінімальних зарплат на час прийняття на час прийняття рішення про нагороду, а при нагородженні Почесною грамотою НААН - однієї мінімальної зарплати (Постанова Президії НААН, протокол №7 від 30.06.2015 р.) при наявності коштів в установі (а.с.48).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Умови оплати праці працівників державних наукових установ, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, а комунальних наукових установ, що фінансуються з місцевого бюджету, встановлюються засновником відповідно до законодавства України» також «Тривалість щорічної відпустки наукового працівника залежить від посади, наукового ступеня та місця роботи і затверджується Кабінетом Міністрів України».

Згідно зі ч. 10 ст.10 Закону України «Про відпустки» та ч.4 ст. 79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником за погодження з виборним органом первинної профспілкової організації і доводиться до відома всіх працівників. Під час складання графіків ураховуються потреби виробництва, особисті інтереси працівників і можливості для їх відпочинку.

Частиною 11 ст.10 Закону України «Про відпустки» передбачено, що конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлений графіком узгоджується між працівником і власником, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Частиною 2 ст.23 Закону України «Про відпустки» передбачено, що в установах та організаціях, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, оплата відпусток проводиться із бюджетних асигнувань на їх утримання.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на час виходу ОСОБА_2 на пенсію, а саме 15.05.2018 року, умови виходу на пенсію регулювались Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не містили норми щодо виплати грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що виплата грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових ставок при виході на пенсію з посади наукового працівника передбачено умовами Колективного договору, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції на час виходу на пенсію ОСОБА_2 . Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» викладений в новій редакції та в ньому відсутній Додаток №3 з переліком посад перебування на яких дає право на виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію і відповідна норма Колективного договору не може бути застосована після викладення Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в новій редакції з 16.01.2016 року. Доводи скарги про те, що ОСОБА_2 отримала право на отримання зазначеної виплати ще в 2012 році і нова редакція Закону не може впливати на таке право, не грунтується на нормах діючого законодавства.

Безпідставними є доводи скарги про те, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової премії при нагородженні Почесною грамотою НААН передбачені Колективним договором, а тому повинні бути обов`язково виплачені, оскільки Колективним договором визначено, що така допомога та премія виплачуються лише при наявності і в межах фінансування, і оскільки відповідачем надані належні докази про відсутність такого фінансування, правильними є висновки суду про необґрунтованість зазначених вимог.

Також не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги щодо вимог про стягнення з відповідача грошової премії за захист дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук в розмірі 10 тисяч грн, оскільки суд першої інстанції правильно встановив, що науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук було присуджено ОСОБА_2 рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 28 квітня 2009 року, а на той час такої виплати Колективним договором не було передбачено, у зв`язку з чим обґрунтовано відмовив в задоволенні вказаної вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не переглядається судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, у випадках, визначених п.п. а-г, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 22 квітня 2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова