ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3839/21
провадження № 2/753/5020/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів і відшкодування додаткових витрат на дітей,

ВСТАНОВИВ :

До Дарницького районного суду м. Києва 22.02.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів і відшкодування додаткових витрат на дітей.

Свій позов позивач мотивує тим, що між ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) та ОСОБА_4 (далі- Відповідач, ОСОБА_4 ) 21.08.1999 у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 718 був зареєстрований шлюб.

В шлюбі народились діти, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 .

Шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27.08.2019 по справі № 753/13874/19.

Позивач зазначає, що Відповідач з моменту фактичного припинення сімейних відносин надає матеріальну допомогу близько 50.000 гривень на місяць на утримання дітей, проте такі виплати нерегулярні.

Позивач зазначила, що на утримання спільних з Відповідачем дітей на місяць витрачає приблизно 46 743,00 гривень.

Оскільки Відповідач в даний час не солідарно розділяє з Позивачем витрати на утримання дітей, вимушена звернутись до суду.

Позивач також зазначає, що дохід Відповідача є значним та забезпечує йому достатній рівень забезпеченості та життя. Відповідно до інформації, отриманої з сервісу «Електронний кабінет водія» у власності Відповідача перебуває два транспортних засоби: HYUNDAI GRANDEUR та КІА MAGENTIS, один з яких був придбаний в 2021 році.

За змістом заявлених позовних вимог, позивач просить стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання спільних дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 23350 (двадцять три тисячі триста п`ятдесят) гривень на одну дитину (разом на двох дітей 46700 (сорок шість тисяч сімсот) гривень) щомісячно. Стягнути з ОСОБА_4 додаткові витрати на користь ОСОБА_1 на утримання дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень щомісячно.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2021 відкрито провадження у даній справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для направлення відзиву.

05.04.2021 Позивач додатково надала до суду письмові докази в обґрунтування понесених нею витрат на утримання дітей.

05.04.2021 Відповідач надав до суду відзив, у якому позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в загальному розмірі 10000 грн. щомісячно, у задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Вказав, що 21.08.1999 був зареєстрований шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_1 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 718 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради. В шлюбі народилися сини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2019 року Позивач та Відповідач не змогли проживати разом як сім`я, разом виконувати спільні обов`язки, оскільки виникло непорозуміння та неприйняття один одного, яке стосувалося усіх сфер життя. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.08.2019 по справі № 753/13874/19 шлюб було розірвано.

Відповідач зазначає, що не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в міру своїх фінансових можливостей, надавав і надає Позивачу кошти на утримання дітей та перераховує кошти на утримання як своїх синів, так і утримання своєї колишньої дружини, яка ніде не працює.

Відповідач зазначив, що після розлучення залишив спільну квартиру для проживання там колишньої дружини та дітей. Сам з того часу проживає у орендованій квартирі.

Разом із тим, незважаючи на те, що Відповідач не проживає разом з колишньою дружиною та синами він продовжує повністю оплачувати всі комунальні послуги за квартиру.

Відповідач зазначає, що сплачувати аліменти у розмірі 46700,00 грн. на двох дітей не має можливості, оскільки його доходи є значно нижчими. Вказав, що у 2021 році Відповідач як ФОП фактично взагалі не отримав доходу, що підтверджується роздруківкою надходження коштів на його банківський рахунок зареєстрований для ФОП.

Щодо належного рухомого майна, Відповідач зазначає, що автомобіль «КІА MAGENTIS», продано (передано для реалізації через договір комісії) за 190 000 грн., і за виручені кошти та наявні заощадження в лютому 2021 року ОСОБА_4 придбав більш новий автомобіль «HYUNDAI GRANDEUR» - за 303 500 гривень.

Відповідач просив врахувати обставини викладені у відзиві, частково задовольнити позовні вимоги.

21.04.2021 позивачем надано відповідь на відзив у якому не визнаються обставини, вказані відповідачем.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у відзиві, заперечував щодо стягнення аліментів у заявленій позивачем сумі.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини відповідні до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому у шлюбі, який згідно із рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.08.2019 року було розірвано (а.с. 15-17).

В шлюбі у сторін народилися діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (а.с. 18) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 (а.с. 19). Діти проживають разом з позивачем.

В обґрунтування розміру аліментів та додаткових витрат Позивачем подано до суду копії чеків з магазинів одягу та взуття, квитанції про поповнення мобільного рахунку, копії пасажирських квитків, полісів страхування життя, копії договорів щодо відвідування дітьми спортивного залу, копії дипломів та виписок з історій хвороб. (а.с. 45-149).

Суд вважає важливими доводи позивача в частині стягнення додаткових витрат, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

Не відносяться до додаткових витрат наступні витрати: витрати одного із батьків на відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка (постанова ВСУ від 30.01.2019 у справі № 205/4622/16; витрати з придбання канцелярських товарів, гаджетів та іншого інвентаря (хвала Верховного Суду від 30.07.2018 у справі № 522/6424/16-ц; витрати на відвідування додаткових занять для підготовки до іспитів; витрати на придбання проїзних документів, мобільного зв`язку, спортзалів.

У зв`язку з зазначеним, вказані витрати не є додатковими, в розумінні ст. 185 СК України.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання дітей, оскільки заявлені вимоги не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду. Сам факт відвідування дитиною лікаря, спортивних секцій, придбання квитків, поповнення телефонів, оплата досліджень, складання ЗНО, підготовка до іспитів, участь в олімпіадах та інші витрати, про які вказує позивач, є підставою для стягнення аліментів на утримання дітей, однак не є особливою обставиною, яка породжує обов`язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дітей в порядку ст. 185 СК України.

Як пояснили сторони, Відповідачем з часу фактичного розлучення в добровільному порядку сплачувались аліменти в розмірі: в березні 2020 року - 40000,00 грн., в квітні 2020 року - 50000,00 грн., в червні 2020 року - 50000,00 грн., в серпні 2020 року - 50000,00 грн., у вересні 2020 року - 50000,00 грн., в жовтні 2020 року - 50000,00 грн., у листопаді 2020 року - 50000,00 грн., в грудні 2020 року - 60000,00 грн., в лютому 2021 року - 20000,00 грн. (а.с. 182-192).

Матеріалами справи встановлено, що Відповідач здійснює оплату комунальних послуг за квартиру, в якій проживає колишня дружина та діти (а.с. 193-228).

Вказані обставини, дають підстави вважати про відсутність у відповідача наміру ухилятись від виконання обов`язку щодо утримання дітей.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач при визначенні розміру аліментів на утримання дітей позов визнав на суму 5000 грн. на кожну дитину враховуючи положення 182 СК України.

Разом з тим, виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивачка звернулась до суду за захистом прав її неповнолітніх дітей, що перебувають на її утриманні.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення аліментів, а також їх розмір.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 p. у справі № 6-143цс13.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 дo 18 рокiв: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня.

Суд аналізуючи матеріали справи, вивчивши порядок утримання дітей та спосіб їх життя, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я, матеріальне становище сторін, потребу дітей в одержанні аліментів, стан здоров`я дітей, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, вважає розмір аліментів, який заявлений позивачем, завищеним, таким, що не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Враховуючи ті обставини, що відповідач є працездатною особою, фізичною особою-підприємцем, беручи до уваги вік дітей, спосіб їх життя, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів щомісячно в сумі 7000 грн. на кожну дитину, з усіх видів доходу відповідача, з дня подачі позову до суду, до досягнення повноліття, що відповідатиме вимогам щодо матеріального забезпечення дитини.

Крім того, враховуючи вищевикладені обставини, суд зауважує, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі 7000 грн. на кожну дитину щомісячно будуть достатніми для матеріального забезпечення дітей і відповідають принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дітей в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку.

Крім того, позивачка не позбавлена можливості в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України.

Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 11, 27, 180, 181,182, 184,191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, в розмірі 7000,00 (сім тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 22.02.2021 до досягнення дитиною повнолітня.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 7000,00 (сім тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 22.02.2021 до досягнення дитиною повнолітня.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908.00 грн.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії.

Повний текст рішення виготовлено 22.04.2021

Суддя Комаревцева Л.В.