ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1596/19 Номер провадження 22-ц/814/1143/21Головуючий у 1-й інстанції Дем`янченко С. М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області, ухвалене 20 лютого 2020 року у складі судді Дем`янченка С.М.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . За час спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач.

Вказувала, що з січня 2011 року вони не підтримують сімейних відносин, а дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Зазначала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, розглядалась місцевим судом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

В матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення сторони відповідача про час та місце судового засідання від 20 лютого 2020 року на якому відбувся розгляд справи та ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Місцевим судом направлялась повістка про виклик відповідача у судове засідання від 03 лютого 2020 року, проте вона повернулася до суду без вручення із поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 38). Спроби повторного направлення повісток місцевим судом не здійснювались.

Повістка про виклик відповідача у судове засідання від 20 лютого 2020 року місцевим судом не направлялась. Натомість місцевим судом розміщено повідомлення про виклик відповідача до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.

Проте, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним повідомленням особи про час та місце судового розгляду є розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме.

Висновок суду про те, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідомі, був передчасним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу, з поміж іншого, неналежним його повідомлення про час та місце судового розгляду справи.

Місцевим судом допущено грубе порушення норм процесуального права, яке унеможливило доступ відповідача до правосуддя та є обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а справа розгляду по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2019 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Проценківської сільської ради (а.с. 12) малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свою дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом сплати аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого бо рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

ОСОБА_2 , заперечуючи можливість сплати аліментів у розмірі ј частини його доходу (заробітку), вказує на свій стан здоров`я та на те, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, апелянт не надав доказів, які б свідчили про неспроможність сплати аліментів у розмірі, заявленому позивачем.

Виписка із медичної картки ОСОБА_4 не свідчить про те, що вона перебуває на утриманні ОСОБА_2 . Більше того, з наданих апелянтом доказів вбачається, що він проживає окремо від матері у Херсонській області, що ставить під сумнів його твердження про участь в утриманні матері. Доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 утримує свою матір, надано не було.

Посилання апелянта на необхідність лікування не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки довідка Херсонського обласного закладу з надання психіатричної допомоги (а.с. 62) вказує виключно на тимчасове (11 днів) лікування, яке на час розгляду справи апеляційним судом завершене.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що принципам розумності та справедливості відповідатимуть аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 804,80 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин