Ухвала

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 203/2861/19

провадження № 61-19060св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Центральної районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану представником - Машкевич Ольгою Вікторівною , на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Центральної районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У червні 2015 року на прохання її внука ОСОБА_2 , вона зареєструвала його та правнука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у своїй квартирі. Після реєстрації відповідач разом із сином у квартирі за вказаною вище адресою не проживали, житлово-комунальні послуги не оплачували. Від родичів їй стало відомо про те, що відповідач разом із сином мешкають за кордоном. Посилаючись на ці обставини, а також на те, що вона має намір продати належну їй квартиру, але через реєстрацію у ній ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , не може реалізувати свої права власника, просила усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , визнавши відповідачів такими, що втратили право на користування нею.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановоюДніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Машкевич О. В., у якій ставиться питання про скасування рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року та направлення справи на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 759/19394/15-ц (провадження № 61-9128св18), від 12 вересня 2018 року у справі № 727/11132/14-ц (провадження № 61-22201св18). Крім того, посилався на порушення судами норм процесуального права, а саме, що суди не дослідили зібрані у справі докази (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління-служба у справах дітей Центральної районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров