Ухвала

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 233/4787/18

провадження № 61-5345ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» на постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» (правонаступник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР», банк), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВБР» Міхна С. С. звернулося до суду з позовом, у якомупросив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором від 13 березня 2008 року № IKIPG3.90129.003 в розмірі 417 235,84 грн та понесені позивачем судові витрати.

Рішенням Краматорського міського суду від 22 лютого 2019 року, з урахуванням ухвали суду від 25 березня 2019 року про виправлення описки, позовні вимоги ПАТ «ВБР», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВБР» Міхна С. С. задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВБР» суму заборгованості за кредитним договором № IKIPG3.90129.003 від 13 березня 2013 року у розмірі 417 235,84 грн.

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Краматорського міського суду від 22 лютого 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судового збору скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

31 березня 2021 року ТОВ «ФК «Есаймент» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та направити справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у зазначеній справі становить 417 235,84 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» на постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» (правонаступник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат