ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2-9881/02 Головуючий суддя І інстанції Рубіжний С. О.
Провадження № 22-ц/818/840/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: виділ частки в майні боржника
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чабан А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Павленко Вадима Олександровича, представника ОСОБА_2 адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Рубіжного С.О., у справі за поданням головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чорного Артема Володимировича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2020 року державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чорний А.В. звернувся до суду з поданням, в якому просить суд визначити, що 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №42199665 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова по справі №2-9881 від 18.11.2002 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.

18.05.2007 державним виконавцем на підставі ст.ст. З, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на момент прийняття рішення) винесе постанову про відкриття виконавчого провадження.

В ході примусового виконання рішення державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді Державної фіскальної служби України боржник доходу не отримує, у банківських установах рахунки відсутні.

Згідно відповіді Пенсійного Фонду України, боржник пенсію не отримує, на підставі трудових та цивільно-правових договорів не працює.

Згідно відповіді МВС за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Згідно розрахунку заборгованості від 17.09.2020 заборгованість зі сплати аліментів по 01.09.2020 рік становить - 172571,98 грн.

Державним виконавцем з метою отримання відомостей про власника квартири АДРЕСА_3 направлено відповідний запит до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

Згідно отриманої відповіді від 23.05.2017 р. вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 05.09.1995 квартира за адресою АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності зареєстрована на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно відповіді КП «Жилкомсервіс» від 29.06.2017 неповнолітні особи за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстровані.

Державний виконавець вказує, що на час звернення до суду існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого документу або роблять його неможливим, у зв`язку з чим він і звернувся до суду з даним поданням.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чорного Артема Володимировича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Визначено частку майна боржника - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) у спільному майні, а саме квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05 вересня 1995 року, реєстраціний номер 6-95-37155, як 1/3 частку.

В іншій частині у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Балаклицький В.В. просить скасувати ухвалу та подання державного виконавця залишити без задоволення.

В обґрунтування скарги зазначає, що в порушення вимог діючого законодавства державним виконавцем Чорним А.В. не надано до свого подання постанову про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова до свого провадження.

Зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі вимог,викладених у поданні та вирішив визнати частку майна боржника ОСОБА_2 у спільному майні яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 вересня 1996 року як 1/3 частку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Павленко В.О. просить скасувати ухвалу та подання залишити без задоволення.

В обґрунтування скарги зазначає, що вона та ОСОБА_3 набули право власності на квартиру у встановленому законом порядку і вона належить їм на праві спільної сумісної власності, ніякого відношення до заборгованості ОСОБА_2 вони не мають і тому не повинні нести відповідальність за його бездіяльність.

В порушення вимог закону судом вирішено питання про виділення частки у майні, яке належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Відзиву на скарги не надходило.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення учасаників справи, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №2-9881/02 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

На примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №42199665 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова по справі №2-9881 від 18.11.2002 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.

В ході примусового виконання рішення державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді Державної фіскальної служби України боржник доходу не отримує, рахунки у банківських установах відсутні. Згідно відповіді Пенсійного Фонду України боржник пенсію не отримує, на підставі трудових та цивільно-правових договорів не працює. Згідно відповіді МВС за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно відповіді Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» боржнику ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3 .

Як вбачається із Свідоцтва про право власності на житло від 05.09.1995 р., реєстраційний № НОМЕР_2 , яке видано Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (який є боржником), ОСОБА_8 мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана обставина, також, підтверджується відповіддю КП «Жилкомсервіс» від 29.06.2017, з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наймач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син.

Боржник ОСОБА_2 добровільно рішення суду не виконує, відсутнє інше майно, за рахунок якого можливо провести виконання судового рішення, окрім нерухомого майна, спільною сумісною власністю з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Задовольняючи подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд першої інстанції виходив із наявності у ОСОБА_2 невиконаного боргового зобов`язання, а також права власності останнього на нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та виходячи з принципу рівності часток визначив, що частка боржника ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 становить 1/3 частину цього майна.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до частин шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 443 ЦПК України та ч. 6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" приводить до висновку, що державний виконавець під час виконання судового рішення наділений повноваженнями щодо виявлення майна боржника шляхом звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

З підстав, передбачених ст. 443 ЦПК України державний виконавець звернувся до суду з поданням про вирішення процесуального питання - визначення частки майна боржника, яким він володіє з іншою особою.

Згідно з частиною другої статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Беручи до уваги те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.09.1995 року реєстраційний № НОМЕР_2 квартира АДРЕСА_3 , перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що частка майна боржника у цьому нерухомому майні складає 1/3 частину.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що задоволення цього подання є суперечить інтересам інших співвласників квартири, які зареєстровані та мешкають у цій квартирі, є безпідставним, оскільки визначення частки майна боржника ніяким чином не порушує права інших співвласників.

За положеннями статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно зі ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Визначення частки є процесуальною дією по виявленню державним виконавцем майна. А звернення стягнення на майно є наступною процесуальною дією під час якої реалізується майно. Таким чином, з`ясування обставин наявності іншого майна, черговість і співмірність реалізації майна та боргу відбуваються на стадії його реалізації.

Оскільки оскаржуваною ухвалою лише визначено частку боржника у нерухомому майні, яке є об`єктом спільної сумісної власності, питання щодо реалізації цього майна не є предметом розгляду справи, підстави вважати ухвалу суду такою, що порушує права дітей, відсутні.

Відповідно дост.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і тому відповідно до ст. 375 ЦПК України підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.367,368,374,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, представника ОСОБА_1 адвоката Павленко Вадима Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 квітня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевського.