КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 757/7504/20 Головуючий у суді першої інстанції - Ільєва Т.Г.
Номер провадження № 22-ц/824/5173/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов`язання надати ізольоване приміщення в квартирі, що звільнилося особі, що має право на переважне отримання такого житла, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації та просила надати їй право постійного користування кімнатою площею 28.3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 з метою поліпшення житлових умов, визнавши її наймачем вказаної кімнати і зобов`язавши відповідача укласти із нею договір найму вказаної кімнати.

07 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення доказів у вказаній справі, мотивуючи її тим, що з відзиву відповідача на її позовну заяву вбачається, що на кімнату, на яку вона претендує, відповідачем у справі видано ордер громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постійне користування , заселення спірної кімнати та таке майно перебуває у процесі приватизації, що в свою чергу стало підставою також і для подання заяви про залучення вказаних осіб в якості співвідповідачів у даній справі та викликало необхідність витребування у відповідача певного ряду документів, які в інший спосіб отримати було неможливо, що будо підтверджено листом відповіддю відповідача з відмовою в наданні таких доказів.

Також зазначала, що у лютому місяці вона вже зверталася до суду із аналогічною заявою про забезпечення доказів, однак ухвалою Печерського районного суду міста Києва їй було відмовлено у забезпеченні таких доказів.

Заявник вважала, що обставини визначені судом у попередній ухвалі про відмову у забезпеченні доказів, як підстави для такої відмови - відпали. Та вказувала, що ними здійснено запит на адресу відповідача з метою отримання відомостей: звернення від 20 січня 2020 року вх. №105/ОП/К-51, звернення від 21 січня 2020 року вх. №105/ОП/К-51/3, заяви від 22 січня 2020 року вх. №105/ОП/К-51/1 та вх. № 105/ОП/К-51/2, заява на надання житлової площі від 08 лютого 2020 року №68075-02-08.

ОСОБА_1 зазначала, що відповідач свідомо приховує наявну у нього інформацію щодо наявності ордеру на заселення, рішення на підставі якого було видано ордер на заселення, реєстрації осіб та укладення договору найму з ними, проведення процедури приватизації спірного майна. За відсутності таких документів вона фактично позбавлена можливості поставити перед судом правильні питання з метою визначення належного способу захисту своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи викладене, просила суд забезпечити докази шляхом їх витребування у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, а саме: витребувати рішення адміністрації на надання ордеру на постійній основі на спірне приміщення третім особам, належним чином завірену копію ордеру, договір найму з третіми особами, інформацію про реєстрацію третіх осіб в спірному приміщенні, рішення про надання приміщенню статусу службового та його скасування відповідно до журналу обліку службових приміщень, рішення про надання службової кімнати третім особам, договір найму з третіми особами на службове приміщення, належним чином завірену копію ордеру на службове приміщення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що суд повторно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування без належного обґрунтування, не мотивувавши таку відмову та не надав оцінки тому, що позивачу було відмовлено Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією в отриманні таких доказів офіційним листом. Наголошує, що отримання таких документів в даному спорі є обов`язковим для встановлення істини у справі та визначення правильного характеру спірних правовідносин, а саме правомірності видачі відповідачем оскаржуваних рішень та подальшої видачі на їх підставі незаконних ордерів третім особам, яких судом не залучено до участі у справі.

Вважаючи, що суд формально віднісся до вирішення заяви про забезпечення доказів, не вжив необхідних заходів спрямованих на забезпечення повного та об`єктивного розгляду заяви, апелянт ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року та передати справу для повторного розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі, за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII в редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції).

Згідно із частиною першою статті 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи зобов`язані, зокрема подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (частина друга статі 43 ЦПК України).

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Згідно положень ч.1,3, п.3,4 ч.5 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

Як вбачається з матеріалів справи, заявник, у відповідності до ст.ст. 116-118 ЦПК України, звернулась до суду із заявою про забезпечення доказів, в якій просила суд витребувати у відповідача у справі як володільця інформації : рішення адміністрації про надання ордеру на постійній основі на спірне приміщення третім особам; належним чином завірену копію ордеру; договір найму з третіми особами; інформацію про реєстрацію третіх осіб в спірному приміщенні; рішення про надання приміщенню статусу службового та його скасування відповідно до журналу обліку службових приміщень; рішення про надання службової кімнати третім особам; договір найму з третіми особами на службове приміщення; належним чином завірену копію ордері на службове приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у вказаній справі є житлова кімната площею 28,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 .

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив з того, що заявником не вказано, які є підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом не можливим чи утрудненим.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України основою цивільного процесу є принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених Цивільним процесуальним кодексом.

Оскільки отримання позитивного судового рішення залежить від обсягу наданих належних, достовірних та допустимих доказів, законодавець, з метою сприяння сторонам в поданні відповідного доказу, передбачив механізм доказування сторонами своїх вимог або заперечень за допомогою певних процесуальних дій.

Чинним Цивільним процесуальним кодексом України визначений порядок та строки подачі доказів.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ст.76 ЦПК України під доказами розуміються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з ч.2 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Заява про забезпечення доказів за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 117 ЦПК України. Зокрема п.4,5 ч.1 цієї статті встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Така позиція викладена Верховним Судом в Ухвалі від 02 травня 2019 року у справі № 3д/9901/2/19 при вирішенні питання про забезпечення доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів,? ОСОБА_1 вказала, що отримати докази самостійно позивач не має можливості, оскільки попередньо перед подачею до суду позову вона зверталася 22 січня 2020 року до В.о. Печерської районної у місті Києві державної адміністрації із заявами, які зареєстровані відповідачем за №105/ОП/К-51/1, 105/ОП/К-51/2. Однак, відповідних документів для належного обґрунтування позовних вимог, відповідач не надав (а.с.29,30) таким чином позбавивши її можливості доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Крім того, із відомостей, що містяться в ЄДРСР, вбачається, що 02 квітня 2021 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва у вказаній справі об`єднано в одне провадження із позовом ОСОБА_1 до Печерського районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов`язання надати ізольоване приміщення в квартирі, що звільнилося особі, що має право на переважне отримання такого житла також цивільну справу №757/33724/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва, Печерська районна у місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції у порушення частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, віднісся формально до вирішення по суті заяви про витребування доказів.

Вирішуючи апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, оскільки винним цивільним процесуальним законодавством визначено, що скасування з подальшим направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції підлягають лише ухвали суду, що перешкоджають подальшому провадженню у справі ( ст.. 379 ЦПК України), а оскаржувана позивачкою ухвала до даної категорії не відноситься, тому ухвала підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення по суті заявленого клопотання.

Отже, ухвала суду першої інстанції від 29 вересня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про витребування доказів.

Керуючись ст.ст.12, 84, 116, 117, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, частково.

Ухвалу Печерського районного суд міста Києва від 29 вересня 2020 року -? ? скасувати, прийняти постанову наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів - задовольнити.

Витребувати з Печерської районної в місті Києві державної адміністрації наступні документи :

- Рішення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про надання ордеру на постійній основі на кімнату площею 28,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 ;

- Належним чином завірену копію ордеру на кімнату площею 28,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 ;

- Договір найму з особами, яким надана вказана кімната ;

- інформацію про реєстрацію третіх осіб в кімнаті площею 28,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 ;

- Рішення про надання приміщенню - кімнаті площею 28,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 статусу службового та його скасування відповідно до журналу обліку службових приміщень ;

- Рішення про надання вищезазначеної службової кімнати третім особам;

- Договір найму з третіми особами на вище зазначене службове приміщення;

- Належним чином завірену копію ордера на службове приміщення - кімнату площею 28,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 .

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 21 квітня 2021 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О. Фінагеєв