19.04.2021 Справа № 756/2789/21
Номер справи 759/2789/21
Номер провадження 2/756/3427/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Михнюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Павлюк Назар Васильович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Маляр Ян Анатолійович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1703 вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (надалі - ТОВ «ФК «Інвест Хаус») щодо стягнення заборгованості, яка виникла по договору «Автопакет» № 111/П/66/2008-840 від 26 лютого 2008 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що між позивачем та ВАТ КБ «Надра» укладено 26 лютого 2008 року договір «Автопакет» № 111/П/66/2008-840 на підставі якого позивач отримав від банку в користування грошові кошти в сумі 21386,14 дол. США, що в гривневому еквіваленті становило 108000 грн. на придбання транспортного засобу. У листопаді 2020 року із заробітної плати позивача почали проводити утримання з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса на підставі відкритого виконавчого провадження № ВП 63278169 від 17 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Павлюком Н.В.

Посилається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2015 року за позовом ПАТ КБ «Надра» стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 14673,71 дол. США та 23198,15 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено зі порушенням Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, а саме за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості що виникла за період з 05.03.2020 по 10.06.2020 р., як зазначено в оскаржуваному написі, відсутність нотаріально посвідченого договору, відсутність належного сповіщення боржника про звернення для вчинення виконавчого напису нотаріуса, просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23 лютого 2021 року справу передану на розгляд головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче засідання на 23 березня 2021 року. Витребувано за клопотанням позивача у Приватного нотаріуса Личука Т.В. належним чином завірені копії матеріалів за якими вчинений оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса. А також витребувано в ТОВ «ФК «Інвест Хаус» завірені копію кредитного договору та матеріали кредитної справи, копію договору відступлення права вимоги.

За заявою позивача, ухвалою суду від 25 лютого 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1703 вчиненого 21 червня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 10 березня 2021 року звернувся до суду зі заявою про залучення до участі у справі приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Маляра Я.А. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що від приватного виконавця 03 березня 2021 року отримав постанову про відкриття другого виконавчого провадження ВП № 64585943 від 19 лютого 2021 року про примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Зауважує, що за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса одночасно відкрито два виконавчих провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду від 15 березня 2021 року залучено до участі у справі приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Маляра Я.А. Витребувано копії матеріалів виконавчого провадження.

На виконання ухвали суду 22 березня 2021 року від приватного виконавця Маляра Я.А. надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 64585943.

Відповідач ТОВ «ФК «Інвест Хаус» будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, в судові засідання, які були призначені на 23 березня 2021 року, 15 квітня 2021 року не з`явився, також не забезпечив явку свого представника. Правом подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На неодноразові вимоги на адресу суду від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. не надійшли копії документів, на підставі яких був вчинений оскаржуваний виконавчий напис. На час розгляду справи судом, вимоги ухвали суду про витребування доказів не виконано.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на задоволенні позовних вимог.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, враховуючи що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, без участі належно сповіщених сторін та їх представників.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» 26 лютого 2008 року укладено договіру «Автопакет» № 111/П/66/2008-840, та додаткову угоду № 1 від 05.01.2010 року за умовами якого позивач отримав в кредит грошові кошти в сумі 21386,14 дол. США з терміном погашення до 25 лютого 2015 року, зі сплатою щомісячних платежів, згідно графіку на придбання автотранспортного засобу (а.с. 160-174 том 1).

Згідно виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 1703 вчиненого 21 червня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за заявою ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про стягнення на свою користь з Личука Т.В. заборгованість, яка виникла по договору «Автопакет» № 111/П/66/2008-840 від 26 лютого 2008 року за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року в сумі 33576635 грн. - за тілом кредиту та 299296,81 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 176-177, том 1).

На підставі заяви стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» від 04 лютого 2021 року приватний виконавець Маляр Я.А. постановою від 19 лютого 2021 року відкрив виконавче провадження ВП №64585943 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1703 (а.с. 179-180 том 1).

Окрім того, як видно з постанови приватного виконавця Павлюка Н.В. відкрито виконавче провадження № 63278169 від 17.11.2020 року, за виконавчим написом № 1703 від 21.06.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем (а.с. 239-243 том1).

Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Личуком Т.В. виконавчого напису за №1703 вчиненого 21 червня 2020 року на підставі заяви стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19), який відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, окрім перевірки додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, суд повинен перевірити доводи боржника й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц).

Судом досліджено заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 26 квітня 2015 року, згідно якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором 14673,71 дол. США та 23198,15 грн. (а.с. 43-46 том 1).

Ухвалами суду від 03 серпня 2020 року та від 05 листопада 2020 року залишено без розгляду заяви ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 68-71 том 1).

Суд погоджується із твердженням позивача, що до відсутності доказів безспірності заборгованості, з рахунку відсотків заборгованості за кредитним договором від 26 лютого 2008 року позичальника ОСОБА_1 , яка надана директором ТОВ «ФК» Інвест Хаус» приватному нотаріусу Лічуку Т.В. відсутня інформація про обсяг заборгованості, зокрема за відсотками в сумі 299296,81 грн., коли саме він виник за який проміжок часу, з чого складається визначений розмір заборгованості (а.с. 175 том 1).

Зазначений у розрахунку період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року не можна визнати обґрунтованим, тому що строк дії кредитного договору визначений у п. 1.1.4 обумовлений сторонами до 25 лютого 2015 року. Окрім іншого, кредитор скористався правом дострокового повернення кредитних коштів, шляхом звернення до суду у вересні 2014 року із позовом про стягнення заборгованості (а.с. 43 том 1).

У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси заявника забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, встановивши, що строк дії укладеного між сторонами кредитного договору закінчився 25 лютого 2015 року, а у поданих нотаріусу документах відсутні відомості про час виникнення заборгованості за відсотками в сумі 299296,81 грн.,та його складові частини, суд не може встановити факт безспірності зазначеної заборгованості та погодитися із періодом її утворення з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року.

Також, суд вважає слушними доводи позивача ОСОБА_1 , щодо порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

На вимогу суду ні нотаріусом, ні відповідачем не надано суду доказів дотримання даних вимог законодавства при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.

З огляду на зазначене, як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

При зверненні до суду з даним позовом та заявою про забезпечення позову та витребування доказів позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 1362 грн. з відповідача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки нотаріус не може бути належним відповідачем в даній категорії справ.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133, 141, 209-211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Павлюк Назар Васильович, приватний виконавець виконавчого округу мвста Києва Міністерства юстиції України Маляр Ян Анатолійович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21 червня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 1703, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» щодо стягнення заборгованості, яка виникла по договору «Автопакет» № 111/П/66/2008-840 від 26 лютого 2008 року, договору про відступлення прав вимоги № GL2N79735, укладеного 05 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», який перебуває в стані припинення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19 квітня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик