П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року

м. Рівне

Справа № 565/1413/20

Провадження № 22-ц/4815/511/21

Головуючий у Кузнецовському міському суді

Рівненської області: суддя Бренчук Г.В.

Рішення суду першої інстанції проголошено

(повним текстом):

о 09 год. 30 хв. 11.01.2021 в м. Вараш

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач1: Державний реєстратор комунального підприємства "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюк Віктор Васильович;

відповідач2: Комунальне підприємство "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області;

відповідач3: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбрелла";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області;

за участі: учасники справи та їх представники не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбрелла" на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора комунального підприємства "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка Віктора Васильовича, Комунального підприємства "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбрелла", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області; про скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного реєстратора комунального підприємства "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Касюка В.В. (далі - державний реєстратор), Комунального підприємства "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області (далі - КП "Реєстраційна служба"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбрелла" (далі - ТОВ "ФК "Амбрелла"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області; про скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що 25 липня 2019 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 17510228 від 25 липня 2019 року щодо реєстрації за ТОВ "ФК "Амбрелла", , країна реєстрації: Україна; права власності на квартиру загальною площею 66, 9 м2, житловою - НОМЕР_1 , 5 м2 в АДРЕСА_3 , та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про право власності: 32543647. Вважає, що оспорюване рішення державного реєстратора суперечить Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 і умовам іпотечного договору №62076-68 "з" від 13 червня 2008 року.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям рахунку) індексний номер: 175109228 від 25 липня 2019 року щодо реєстрації за ТОВ "ФК "Амбрелла", , країна реєстрації: Україна; права власності на квартиру загальною площею 66, 9 м2, житловою - 38, 5 м 2 , що знаходиться у АДРЕСА_3 , та виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про право власності: 32543647.

Повернено сторони в первинний стан, поновивши за позивачем право власності на квартиру загальною площею 66, 9 м2, житловою - 38, 5 м2, що знаходиться у АДРЕСА_3 .

Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_1 1 261, 20 гривень судового збору і 150 гривень витрат на отримання інформаційних довідок у рівних частках з кожного.

У поданій апеляційній скарзі відповідач покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, які полягали у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про хибність висновку суду щодо ненадання доказів на підтвердження фактів відступлення права вимоги від ВАТ "Фінанси та кредит" до ТОВ "ФК "Амбрелла", а також незаконності реєстрації набуття права власності на пердмет іпотеки за ТОВ "ФК "Амбрелла" з огляду на те, що іпотекодержателем є ВАТ "Банк "Фінанси та кредит". При цьому посилається на ч. 2 ст. 328 ЦК України щодо правомірності набуття права власності, пункт 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" щодо презумпції правомірності набуття права на майно. Тобто твердження суду ґрунтуються виключно на припущеннях, які висловив позивач.

Вважає помилковим вказівку суду про відсутність в інформаційній довідці №230088785 від 28.10.2020 і у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № від 25.07.2019 жодних документів, які свідчили би про перехід права вимоги за договором іпотеки від ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" до відповідача3. Так, ці твердження суперечать постановам Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" (пункт 30) та від 25.12.2015 №1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (пункт 61). Також покликається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №306/1224/16-ц, де зроблено висновок про законність державної реєстрації права власності майна за наявності вичерпного переліку обов`язкових для подання документів, що ТОВ "ФК "Амбрелла" було проведено.

Заявник звертає увагу на неправильність застосування судом Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Зокрема, вказує, що станом на 25 липня 2019 року, тобто на день прийняття оспорюваного рішення, жодних підстав, пов`язаних з дією мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, перелік, зазначений у ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і який є вичерпним, не містив. Тобто державний реєстратор дотримався усіх вимог, передбачених законом для державної реєстрації права на майно.

Щодо висновків суду про недодержання положень ст. 35 Закону України "Про іпотеку", то стверджувалося, що позивачем не було надано жодних доказів про ненадіслання йому іпотечної вимоги. Тому вважав, що ненадання реєстраційної справи на спірне майно, яка витребовувалася судом, також не є підставою для ухвалення оскаржуваного рішення лише на припущеннях ОСОБА_1 .

Не згоден заявник і з твердженнями суду про відсутність повідомлень щодо відступлення прав вимоги за договором іпотеки від ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "Амбрелла". Так, позивачем не було надано, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів неотримання ОСОБА_1 таких повідомлень. Тому вважав, що оскаржуване рішення суперечить вимогам ст.ст. 512, 516 ЦК України щодо порядку заміни нового кредитора у зобов`язальних правовідносинах, постановам Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №278/1679/13-ц, від 12.04.2018 у справі №190/1540/16-ц, від 18.07.2018 у справі №201/12716/14-ц, а також ґрунтується на припущеннях позивача, з якими погодився і суд.

Крім того, посилався на недодержання судом норм процесуального права, що полягало у порушенні ст. 55 Конституції України та ст.ст. 263, 352 ЦПК України.

З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановивши нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову повністю.

У поданому відзиві позивач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити. При цьому покликався на те, що ТОВ "ФК "Амбрелла" не довела правомірності заміни сторони в іпотечному договорі, а право сторони заявити про заміну в іпотечному договорі повинно кореспондуватися з процесуальним обов`язком доказування підстав такої заміни. Як підстава виникнення права власності зазначається вимога про усунення порушень, тобто законної підстави наведено не було. Також не отримував позивач і будь-яких письмових повідомлень про передання права вимоги новому кредитору. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України передбачено три різні підстави звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Між тим, вважає, що жодної з наведених підстав не існувало, а відповідний договір з ним не укладався, так само як і не було відповідного застереження в іпотечному договорі.

На його думку, заявником порушено правила ст.ст. 35, 37 Закону України "Про іпотеку" та умов пунктів 10, 11 іпотечного договору №62076-68 "з" від 13.06.2008, оскільки необхідна оцінка квартири про її ринкову вартість не здійснювалася через те, що відповідного доступу позивач не давав.

Вважав, що ТОВ "ФК "Амбрелла" не додержано вимог ч. 4 ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" через те, що в квартирі проживають малолітні діти, а з запитами про надання дозволу на відчуження житла до органу опіки і піклування заявник не звертався.

Окрім цього, посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі №802/1340/18-а, де висловлено правову позицію, яка підтверджує доводи позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позову, оскільки відсутні належні і допустимі докази переходу права іпотекодержателя від ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "ФК "Амбрелла", заявником не було повідомлено позивача про набуття ним права власності на спірну квартиру за процедурою, передбаченою Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Законом України "Про іпотеку" та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2015 №1127, а своєї згоди на набуття ТОВ "ФК "Амбрелла" права власності в рахунок припинення кредитної заборгованості ОСОБА_1 не давав.

Як з`ясовано судом, 13 червня 2008 року між ОСОБА_2 і позивачем було укладено договір, за умовами якого продавець продав, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_3 , сплативши за неї 343 948 гривень. Договір тоді ж посвідчено приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Сусь Л.У. за реєстровим №1381, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13 червня 2008 року за реєстраційним №6082106.

Того ж дня між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" і ОСОБА_1 укладено договір №Ф1-08/62076-68, за яким банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитні ресурси у сумі 60 227 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16% річних.

Тоді ж між ними укладено іпотечний договір №62076-68 "з", відповідно до якого з метою забезпечення повернення кредиту, виданого на підставі договору №Ф1-08/62076-68 від 13 червня 2008 року, позивач як іпотекодавець передав у заставу банку як іпотекодержателю придбану у ОСОБА_2 квартиру.

У квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані, крім ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Малолітні діти проживають у житловому приміщенні з дня народження. Позивач та члени сім`ї іншого постійного житла не мають.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2014 року із ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 стягнуто на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" 759 414, 83 гривні заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення пені, а її розмір зменшено до 5 000 гривень, внаслідок чого сукупна сума заборгованості зменшилася до 712 612, 90 гривень.

В подальшому, 21 жовтня 2020 року, представником ТОВ "ФК "Амбрелла" було повідомлено позивачу, що заборгованість перед банком було придбано відповідачем3, який перереєстрував спірну квартиру у свій правовий титул. На електронну адресу ОСОБА_1 було надіслано сканкопії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та іпотечного договору №62076-68 "з" від 13.06.2008.

На звернення позивача Відділом "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Вараської міської ради 28 жовтня 2020 року було надано інформаційну довідку №230088785, де зазначено, що 22 липня 2019 року державним реєстратором Касюком В.В. право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ТОВ "ФК "Амбрелла", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107. Як підставу для державної реєстрації наведено вимогу про усунення порушень, серія та номер: б/н, виданий 15 липня 2015 року, видавник: начальник відділу юридичного супроводу С.М. Воїна; іпотечний договір, серія і номер 62076-68 "з", виданий 13 червня 2008 року, видавник Сусь Л.У., приватний нотаріус Кузнецовського МНО Рівненської області; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: б/н, виданий 16 серпня 2015 року, видавник Рівне1.

Вважаючи, що відповідачами порушено його суб`єктивне цивільне право на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 66, 9 м2, житловою - 38, 9 м2, у листопаді 2020 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до державного реєстратора, який здійснив реєстрацію цієї квартири, КП "Реєстраційна служба" та ТОВ "ФК "Амбрелла" про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно зі ст.ст. 516, 517, 1082 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Відповідно до ст.ст. 24, 33, 35, 37, 38 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 грудня 2018 року у справі №758/3453/16-ц висловив правову позицію, за якою тлумачення абзацу дев`ятого статті 1, статті 24 Закону України "Про іпотеку" дозволяє зробити висновок, що іпотекодержателем може бути тільки особа, яка є кредитором за основним зобов`язанням. Це пов`язано з тим, що для іпотеки є характерною така властивість як слідування, оскільки іпотека слідує за основним зобов`язанням з метою його забезпечення; для відступлення прав за іпотечним договором необхідним є вчинення правочину в письмовій формі з нотаріальним посвідченням; Законом України "Про іпотеку" не передбачено існування конструкції "абстрактної" іпотеки, при якій іпотека існує поза зв`язком із забезпеченням основного зобов`язання. Тобто законодавством не допускається такої конструкції, коли суб`єктом права вимоги за основним договором буде один суб`єкт, який набув право вимоги внаслідок відступлення, а іпотекодержателем - інший суб`єкт, адже призначенням іпотеки є забезпечення основного зобов`язання.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як правильно зазначав суд попередньої інстанції, підставою для державної реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем3 наведено іпотечний договір №62076 "з" від 13 червня 2008 року. Іпотекодержателем за цим договором, на підставі якого у ТОВ "ФК "Амбрелла" виникло право власності на квартиру АДРЕСА_3 , є ВАТ "Банк "Фінанси та кредит", а не ТОВ "ФК "Амбрелла".

При цьому жодних документів, які свідчили би про перехід права вимоги за іпотечним договором №62076-68 "з" від 13 червня 2008 року від ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "ФК "Амбрелла", серед підстав виникнення права власності інформаційна довідка №230088785 від 28 жовтня 2020 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №175109228 від 25 липня 2019 року не містять. Також відповідачем3 в засіданні суду першої інстанції не було надано й доказів про відступлення права вимоги від ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "ФК "Амбрелла".

Отже, ТОВ "ФК "Амбрелла" не могло набути права власності на спірну квартиру на підставі іпотечного договору №62076-68 "з" від 13 червня 2008 року, за яким іпотекодержателем визначено ВАТ "Банк "Фінанси та кредит".

Приходячи до переконання про залишення оскаржуваного рішення без змін, колегія суддів бере до уваги, що ці факти безумовно вказують про порушення вимог закону державним реєстратором при прийнятті оспорюваного рішення, внаслідок чого ОСОБА_1 було незаконно позбавлено права власності на житло.

Норми статей 10, 11, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказують, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пунктів 12, 57, 60, 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в чинній на час виникнення спірних відносин редакції), розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями. Для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна. Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки також надаються копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у т.ч. іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотеко держателем.

Як зазначала з цього приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі №306/1224/16-ц, у наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та статті 37 Закону України "Про іпотеку" порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Пункти 10, 11 іпотечного договору №62076 "з" від 13 червня 2008 року передбачають, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки (у т.ч. при самостійному продажі іпотекодержателем та при передачі іпотеки іпотекодержателю у власність та ін.) здійснюється за ліквідаційною вартістю предмета іпотеки.

Як підстава виникнення права власності відповідача3 на спірну квартиру інформаційна довідка №230088785 від 28.10.2020 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №175109228 від 25.07.2019 вказують на вимогу про усунення порушень від 15 липня 2015 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 16 серпня 2015 року.

Між тим, ОСОБА_1 стверджує, що жодних повідомлень про передання права вимоги новому кредиторові за кредитним договором №Ф1-08/62076-68 від 13 червня 2008 року та забезпечувальних договорах, він не одержував. При цьому витребувана судом копія реєстраційної справи на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 66, 9 м2, житловою - 38, 9 м2 КП "Реєстраційна служба" надано не було.

Не давав своєї згоди на набуття ТОВ "ФК "Амбрелла" права власності належної йому спірної квартири і сам ОСОБА_1 .

Статті 12 і 81 ЦПК України встановлюють, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, оспорювана державна реєстрація здійснена без передбачених ст.ст. 10, 11, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 57, 60, 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в чинній на час виникнення спірних відносин редакції).

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, визнавши незаконним і скасувавши оспорюване рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за ТОВ "ФК "Амбрелла", виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний номер про право власності та поновивши за ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права, що полягало у незастосуванні ч. 2 ст. 328 ЦК України щодо правомірності набуття права власності та пункту 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" щодо презумпції правомірності набуття права на майно, то вони є необґрунтованими і спростовуються правильністю висновків суду.

Не заслуговують на увагу і аргументи заявника про необхідність врахування правових позицій, висловлених Верховним Судом у постановах від 23 січня 2019 року у справі №306/1224/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі №243/5506/16-ц, від 12 квітня 2018 року у справі №190/1540/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі №278/1679/13-ц, від 18 липня 2018 року у справі №201/12716/14-ц, оскільки вони не стосуються спірних правовідносин і ці висновки зроблені при вирішенні прав та обов`язків, які не є подібними із тими, що вирішуються у даній справі.

Спростовуються обґрунтованою і правильною оцінкою доказів судом в їх сукупності твердження автора апеляційної скарги про недодержання положень ст. 35 Закону України "Про іпотеку" через відсутність засобів доказування про ненадіслання позивачу іпотечної вимоги, а також про відсутність повідомлень щодо відступлення прав вимоги за договором іпотеки від ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "Амбрелла".

Неспроможними з правової точки зору є й аргументи ТОВ "ФК "Амбрелла" на недодержання судом норм процесуального права, виходячи з такого.

Відповідно до абз. другого ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Проте будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів заявником надано не було, матеріали справи не містять, а судом не було здобуто.

Не встановлено апеляційним судом підстав для застосування норми ч. 3 ст. 376 ЦПК України, де наведено повний і вичерпний перелік обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Щодо долучених до апеляційної скарги копії договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 22.03.2019 між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" і ТОВ "Фінансова компанія "Довіра і гарантія" та від 22.03.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Довіра і гарантія" та ТОВ "ФК "Амбрелла" разом із копіями реєстрів кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, то вони не можуть бути прийнятними, адже подані після розгляду справи судом першої інстанції. Жодних причин, які унеможливлювали би їх подання до Кузнецовського міського суду, заявник не навів.

Поготів, будь-яких доказів про перехід права вимоги за іпотечним договором №62076-68 "з" від 13 червня 2008 року від ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "ФК "Амбрелла" заявником не було долучено навіть до апеляційної скарги, що очевидно свідчить про правильність висновків суду.

Решта доводів апеляційної скарги також є необґрунтованими і колегією суддів задоволеними бути не можуть.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

В силу положень ст. 141 ЦПК України сплачений заявником і документально підтверджений судовий збір при поданні апеляційної скарги стягненню з позивача не підлягає через відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбрелла" залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 січня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 20.04.2021

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

С.С.Шимків