Справа № 216/397/20
Провадження № 2/216/356/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Криворізької міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

27 січня 2020 року та уточнено 18 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.03.1989, будинок АДРЕСА_1 перебував у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої з заявами про прийняття спадщини звернулися її діти ОСОБА_3 , який отримав свідоцтво про право на спадщину на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , однак свідоцтво про спадщину не отримала, право власності на частку не зареєструвала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Москві померла ОСОБА_4 , після смерті якої з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , після смерті якого з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , та 12.08.2019 отримала свідоцтво про спадщину за законом на 3/4 частки вищевказаного будинку. Право власності на іншу 1/4 частку будинку ні на кого зареєстровано не було, тому залишкова 1/4 частини будинку зареєстрована на померлуОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Болозенко Т.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий будинок АДРЕСА_1 . Починаючи з 19.05.1979 по теперішній час позивач проживає у спірному будинку, безперервно, відкрито володіє та користується ним понад 40 років, однак вважає, що строк добросовісного володіння рахується після смерті ОСОБА_2 , тобто з 29.02.2000, тому просить визнати за нею право власності за набульною давністю на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , та право власності на цілий будинок (1/1 частку).

Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи за участю представника виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, який представляє інтереси Криворізької міської ради.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 09.03.1989, будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої з заявами про прийняття спадщини звернувся син ОСОБА_3 ,та донька ОСОБА_4 , однак свідоцтва про прийняття спадщини не отримали, що підтверджується копією спадкової справи Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (а.с.38, 39, 41).

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Зеленоградським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Москві померла ОСОБА_4 (а.с.13), після смерті якої з заявою про прийняття спадщини на спадкове майно яке залишилось в Російській Федерації звернувся та отримав свідоцтво про прийняття спадщини її чоловік ОСОБА_7 . З заявою про прийняття спадщини на будь-яке належне майно ОСОБА_4 на території України ніхто не звертався, що встановлено з копії спадкової справи нотаріуса м. Москви Московської міської нотаріальної палати Московського міського нотаріального округу Щербакової В.В. (а.с.49-82).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , після смерті якого з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , та 12.08.2019 отримала свідоцтво про спадщину за законом на 3/4 частки будинку АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 73,8 кв.м, житловою площею 51 кв.м з господарськими спорудами: цегляної літньої кухні Б1, цегляного сараю Д1, цегляного гаража Е1, цегляної вбиральні Ж1, бетонного погребу З1, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі №№ 1, 2, 3, що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. 12.08.2019 (с.а. 14-16).

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. від 12.08.2019, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті померлого чоловіка ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутність документів на підтвердження належності померлому ОСОБА_3 цілого житлового будинку з господарськими спорудами на праві приватної власності (а.с.17).

Згідно листа виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 24.09.2019, за адресою: АДРЕСА_1 , позивач зареєстрована з 19.06.1979 по теперішній час (а.с.23).

Згідно з положеннями статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі № 923/82/19.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач добросовісно заволоділа майном належним ОСОБА_2 , а саме: 1/4 частиною будинку АДРЕСА_1 і понад 10 років продовжує відкрито, добросовісно та безперервно користуватися спірним будинком, та враховуючи те, що 3/4 частини вказаного будинку успадковано позивачем в порядку спадкування за законом, тому суд вважає можливим визнати за нею право власності на 1/4 частину вищевказаного будинку за набувальною давністю, та визнати за нею право власності на цілий житловий будинок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 15, 16, 344 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Криворізької міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності за набувальною давністю на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 73,8 кв.м, житловою площею 51 кв.м з господарськими спорудами: цегляної літньої кухні Б1, цегляного сараю Д1, цегляного гаража Е1, цегляної вбиральні Ж1, бетонного погребу З1, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі №№ 1, 2, 3.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на цілий житловий будинок (1/1 частка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 73,8 кв.м, житловою площею 51 кв.м з господарськими спорудами: цегляної літньої кухні Б1, цегляного сараю Д1, цегляного гаража Е1, цегляної вбиральні Ж1, бетонного погребу З1, водоколонки І, замощення ІІ, огорожі №№ 1, 2, 3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради,код ЄРДПОУ: 04052560, місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Криворізька міська рада,код ЄРДПОУ: 33874388, місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, буд. 1.

Суддя Ю.В.Онопченко