КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 361/528/17

провадження № 22-ц/824/5710/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2

на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року у складі судді Петришин Н.М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором підряду, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 27 490 грн заборгованості за договором підряду від 27 лютого 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 26 лютого 2016 року між сторонами по справі у м. Києві укладено договір підряду, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язався за завданням замовника виконати роботу по позолоченню згідно із специфікацією у строк до 30 квітня 2016 року. Вартість виконаних робіт становила 66 790 грн, з яких: 12 000 грн сплачується виконавцю як аванс на придбання матеріалів; 27 400 грн надається останньому після підписання ним Акта прийому матеріалу, який є додатком до договору; 27 490 грн сплачується замовником протягом десяти днів з моменту підписання акту приймання виконаних робіт.

Стверджував, що роботи були виконані 27 квітня 2016 року, тобто у строк, визначений договором, про що зроблено відповідну відмітку у договорі.

Вказує, що відповідач відмовляється від сплати частини вартості робіт у розмірі 27 490 грн, посилаючись на те, що роботи не були прийняті замовником.

Зазначає, що відповідач навмисно не отримує поштову кореспонденцію з актами виконаних робіт, щоб не розраховуватися за виконану роботу.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором підряду у розмірі 27 490 грн та 640 грн судового збору.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, 23 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване заочне рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог; судові витрати покласти на позивача.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що заочне рішення суду першої інстанції є таким, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідностю висновків суду обставинам справи, а також порушенням норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що присутнім при розгляді справи не був, а також не був повідомлений про її розгляд у зв`язку з недоставлянням поштовим відділенням кореспонденції на адресу апелянта. На думку ОСОБА_2 вказані обставини слугують підставою для скасування заочного рішення суду першої інстанції у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Звертає увагу суду на те, що після виконання позивачем робіт, відповідачем була виявлена низка недоліків щодо усунення яких він звертався до ОСОБА_1 .

Виконавець запропонував апелянту демонтувати скло та відправити у місто Харків для усунення дефектів, що суперечило б умовам договору, місце виконання якого визначено у м. Київ.

У зв`язку з неусуненням недоліків виконаних робіт, апелянт вважав за належне не сплачувати частину суми, яку просить стягнути позивач.

Звертав увагу суду на те, що самостійний демонтаж та транспортування товару через пошту могло б призвести до його цілковитого пошкодження.

Окрім указаного, зазначав, що між сторонами акту приймання-передачі робіт також підписано не було, а отже, не настали підстави для проведення повного розрахунку.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання позивача як виконавця за договором підряду виконані у повному обсязі, оскільки замовник прийняв роботу від виконавця, будь-які докази щодо відступлення виконавцем від умов договору або наявність недоліків у замовленій роботі у матеріалах справи відсутні.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 27 лютого 2016 року між ОСОБА_2 (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір підряду, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язався за завданням замовника виконати наступні роботи: позолочення (нанесення дзеркальної поверхні поталлю, готової для експлуатації та монтажу) згідно із погодженими сторонами документами: специфікацією (що є Додатком № 1 до даного Договору), у строк до 30 квітня 2016 року.

Відповідно до п. 1.3. договору підряду приймання робіт здійснюється шляхом підписання акта приймання-передачі між сторонами в строк до 3-х календарних днів після виконання робіт визначених в п. 1.1. даного Договору.

Як передбачено п. 3.1. Договору підряду виконавець зобов`язався розпочати виконання робіт не пізніше 20 березня 2016 року.

Згідно з п. 4.1. Договору підряду вартість виконаних виконавцем робіт за даним Договором становить 66 790 грн. При цьому сторони погодили, що вказана вартість є твердою та включає в себе відшкодування витрат виконавця, вартість наданого ним матеріалу та плату за виконану ним роботу.

При підписанні даного договору замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 12 000 грн на придбання матеріалів для виконання робіт. Сума у розмірі 27 400 грн сплачується виконавцю після підписання ним акта прийому матеріалу, який є додатком до цього договору. Інша частина вартості робіт у сумі 27 490 грн сплачується замовником протягом 10 днів з моменту підписання акту приймання виконаних робіт (п. 4.2. Договору підряду).

За змістом п. 5.2. Договору підряду вбачається, що замовник зобов`язався прийняти роботу, виконану виконавцем відповідно до Договору, оглянути її і у разі виявлення допущених у роботі відступів від умов Договору або інших недоліків повідомити про них виконавця. Також, зобов`язався оплатити виконану роботу у відповідність до п. 4.2. даного Договору.

26 жовтня 2016 року ОСОБА_1 направив на адресу ОСОБА_2 акт про прийняття-передачу виконаних робіт (а.с. 13).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

За змістом ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У той же час, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Проте поняття «строк дії договору» та «строк виконання зобов`язання» не є тотожними.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 849 ЦК України визначено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Частинами 1-3 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що на аркуші 6 Договору підряду міститься відмітка відповідача від 27 квітня 2016 року про те, що відповідно п. 1.1. Договору підряду виконавець виконав свої зобов`язання у строк до 30 квітня 2016 року. Відповідно до п. 1.3. скло приймається та готове до експлуатації. Відповідно до п. 4.2. решту коштів в еквіваленті 1 000 дол. США буде виплачено шляхом переводу на картку протягом трьох банківських днів з моменту монтажу стекол у замовника (а.с. 10).

Як зазначено вище, 26 жовтня 2016 року ОСОБА_1 направив на адресу ОСОБА_2 акт про прийняття-передачу виконаних робіт. Проте, відповідачем вказаний акт прийнято та підписано не було.

Обставини щодо прийняття замовлення у строк, передбачений укладеним договором підряду, а також не підписання акту про прийняття-передачу виконаних робіт ОСОБА_2 не заперечувався.

Таким чином, зважаючи на те, що безпосередньо в договорі підряду замовником ОСОБА_2 власноручно написано, що замовлення виготовлено у строк, скло приймається та готове до експлуатації, а також зазначено, що кошти будуть перераховані позивачу протягом трьох банківських днів, колегія погоджується з висновком суду, що замовник прийняв роботу від виконавця, будь-які докази щодо відступлення виконавцем від умов договору або наявність недоліків у замовленій роботі у матеріалах справи відсутні, а тому зобов`язання позивача, як виконавця за договором підряду, виконані у повному обсязі.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимогу про повернення лише 27 490 грн, що підлягали сплаті замовником після підписання акту приймання-передачі, що свідчить про те, що основну суму коштів ОСОБА_2 , як замовником, було сплачено в порядку, передбаченому договором, без будь-яких претензій щодо якості товару та зазначено про намір перерахувати залишок суми на банківську карту ОСОБА_1 .

Доводи апелянта щодо непідписання сторонами акту приймання-передачі замовлення є безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_2 власноручно зазначено безпосередньо в договорі підряду про прийняття замовлення у строк без жодних зауважень та зазначено, що решта коштів у розмірі 1 000 дол. США буде перераховано протягом 3 банківських днів.

При цьому, від підпису акту приймання-передачі ОСОБА_2 відмовився.

Посилання відповідача на неналежну якість отриманого товару, як на підставу для відмови оплатити залишок коштів, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки згідно наданих самим ОСОБА_2 пояснень та роздруківки переписки, такі недоліки він самостійно відмовився усувати у зв`язку з тим, що скло необхідно було транспортувати поштою в Харків, а можливість забезпечити ОСОБА_1 перебування за місцезнаходженням замовлення відсутня. Натомість ОСОБА_1 не відмовлявся усунути недоліки товару у разі їх наявності та пропонував ОСОБА_2 направити йому товар поштою, застрахувавши його.

Отже, з боку виконавця замовлення ОСОБА_1 вчинено всіх можливих дій, спрямованих на усунення ймовірних недоліків.

Таким чином, ОСОБА_2 , прийнявши у строк товар належної якості та в подальшому виявивши певні недоліки товару, не заявив про них негайно виконавцю, а згодом відмовився від усунення виконавцем таких недоліків, а отже втратив право посилатися на недоліки у виконаній роботі та зобов`язаний виконати свою частину договору, сплативши залишок коштів у розмірі 27 490 грн.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду у розмірі 27 490 грн.

Разом з тим, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 посилався на неналежне його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Нормами пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи суд першої інстанції направляв на адресу відповідача, за якою він зареєстрований, а саме: АДРЕСА_1 , судові повістки про призначені судові засідання.

На підставі статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

Направлені відповідачу судові повістки повернуті на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що свідчить про неналежне повідомлення відповідача.

Таким чином, 17 травня 2017 року суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення, не перевіривши при цьому отримання ним судової повістки.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2 , місцевий суд порушив норми процесуального права, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи, що позбавило його права на участь у судовому засіданні, є обґрунтованими, а порушення судом норм процесуального права є підставами для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а заочне рішення місцевого суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, ураховуючи, що скасування заочного рішення суду першої інстанції зумовлено порушенням норм процесуального права, а саме, ухвалення рішення за відсутності відповідача без його належного повідомлення, та не призвело до ухвалення іншого по суті рішення, ніж оскаржуване, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором підряду - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором підряду у розмірі 27 490 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 640 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик