Справа № 606/1703/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_2 адвоката Маркушевського Б.Ф.

представника відповідача адвоката Рогатин С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «Тюльпан», третя особа Теребовлянський ВП ГУНП в Тернопільської області, поліцейський Теребовлянського ВП ГУНП Лукачик Ігор Михайлович про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Теребовлянського районного суду з позовом до селянського фермерського господарства «Тюльпан», третя особа Теребовлянський ВП ГУНП в Тернопільської області, поліцейський Теребовлянського ВП ГУНП Лукачик Ігор Михайлович про стягнення 24567,24 грн. матеріальної та по 5000 грн. моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 керував належними ОСОБА_1 , автомобілем ЗАЗ 110206 н.з. НОМЕР_1 на території зернотоку СФГ «Тюльпан». Позивач керував автомобілем дотримуючись правил дорожнього руху. В процесі руху, працівник відповідача ОСОБА_3 , керуючи трактором в конструкції якого предбачений ковш, не дотримався правил дорожнього руху та правил безпеки, скоїв наїзд на автомобіль під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаного ДТП, автомобіль належний ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, чим спричинено майнова шкода, розмір якої згідно товарознавчої експертизи становить 24567,24 грн., яку слід стягнути з відповідача. Також позивачі просили стягнути з відповідача моральну шкоду, оскільки від протиправних дій працівника відповідача позивачі зазнали стресу, наслідки аварії могли бути дуже серйозними, так в автомобілі перебували пасажири, внаслідок ДТП автомобіль не може бути використаний в потребах сім`ї. Відповідач не погоджується відшкодувати шкоду в добровільному порядку, позивачі звернулися до суду з метою захисту своїх прав та інтересів шляхом подачі позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 25.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

05 листопада 2020 року представником відповідача до суду надано відзив на позов, відповідно до якого відповідач вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки в діях працівника СФГ «Тюльпан» ОСОБА_3 не має протиправної поведінки, останній при керуванні телескопічними навантажувачем не порушував правил дорожнього руху та правил безпеки виконання робіт. Причиною пригоди, яка мала місце на території зернотоку 11 червня 2020 року вважає протиправні дії водія ЗАЗ ОСОБА_2 , який посадив на одне переднє сидіння двох пасажирів, що заборонено правилами дорожнього руху. Під час керування автомобілем ЗАЗ водій ОСОБА_2 не переконавшись у безпеці руху, відволікшись на розмови з пасажирами, раптово виїхав із-за дверей очисної ями та спричинив наїзд на самохідний навантажувач.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року, постановленою в судовому засіданні закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2021 о 12:30 год.

В судовому засіданні представник позивача та позивачі позов підтримали з мотивів викладених у ньому, просили задовільнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позов.

Треті особи в судове засідання не з`явилась, будь яких пояснень та клопотань не надали.

Заслухавши пояснення, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

11 червня 2020 року на території зернотоку СФГ «Тюльпан» в с. Бурканів Теребовлянського району мало місце зіткнення навантажувача телескопічного належного СФГ «Тюльпан» під керування водія ОСОБА_4 та автомобіля ЗАЗ 110206 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної пригоди автомобіль ЗАЗ 110206 отримав механічні ушкодження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля ЗАЗ 110206 р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію машини навантажувач телескопічний реєстраційний номер НОМЕР_4 належить на праві власності СФГ «Тюльпан».

Як слідує з відповіді від 03.08.2020 року № 6750/114/01-2020, яка надана на запит адвокату Маркушевському Б.Ф. Теребовлянським ВП про те, що щодо події, яка мала місце 11 червня 2020 року в с. Бурканів Теребовлянського району на СФГ «Тюльпан» працівники поліції прийняли рішення, що в діях ОСОБА_3 , який керував самохідними навантажувачем та виконував виробничі операції, в ході яких порушив техніку безпеки, пошкодивши автомобіль ЗАЗ 110206 р.н. НОМЕР_2 , дана подія не підлягає обліку як дорожньо - транспортна пригода, а тому протокол про вчинене адміністративне правопорушення не складався.

В судовому засіданні досліджено відеозапис з камер підприємства, з якого вбачається, що водій автомобіля ЗАЗ виїхав зі складу, рухається прямо, з лівого боку від автомобіля перешкода, яка обмежує оглядовість. Водій автомобіля ЗАЗ, не зупиняючись, щоб переконатись в безпечності виїзду, продовжує рух. В цей час по прямій траєкторії руху, проїжджає навантажувач з ковшем під керуванням водія ОСОБА_3 . Трактор рухається досить швидко. Водій ЗАЗ продовжує рух, згодом зупиняється, знову продовжує рух. Відбувається зіткнення, трактор ковшем зачіпає задню частину автомобіля ЗАЗ, завдаючи автомобілю механічних ушкоджень. Через декілька хвилин обидва водії покидають місце пригоди.

Пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що він не порушував ні правил техніки безпеки, ні правил дорожнього руху суд сприймає критично, як намагання уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом події, яка мала місце 11 червня 2020 року.

Згідно з висновком експерта від 14.01.2021 року № СЕ -19/120-20/11847-АВ, вартість матеріального збитку (шкоди), завданої власнику автомобіля ЗАЗ 110206 р.н. НОМЕР_2 , в результаті пошкодження КТЗ внаслідок пригоди, яка мала місце станом на 11 червня 2020 року складає 24567,24 грн.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз статей 1166, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку, що у випадку завдання шкоди внаслідок зіткнення транспортних засобів (взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) така шкода відшкодовується на загальних підставах.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з роз`яснень, викладених у пункті 6 зазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз викладеного вище дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Отже, під час вирішення спору про відшкодування майнової шкоди в даному випадку суду необхідно з`ясувати: що стало причиною завдання шкоди, хто в цьому винен, тобто в результаті чиїх дій (бездіяльності) це сталося, причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) та спричиненою шкодою, розмір збитків.

Суд приходить до переконання, що у пригоді, яка мала місце 11 червня 2020 року винуваті обидва водії, як ОСОБА_5 так ОСОБА_2 . Оскільки, як слідує з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, водій автомобіля ЗАЗ виїжджаючи при обмеженій оглядовості не зупинився, не переконався в безпечності свого виїзду, маючи реальну можливість бачити трактор, розпочав рух, тоді зупинився, знову розпочав рух. При цьому, якщо б водій ОСОБА_6 продовжив рух не зупиняючись, або на початку виїзду зупинився, пропустивши трактор, наїзду вдалося б уникнути. В свою чергу ОСОБА_5 керуючи телескопічним навантажувачем рухався досить швидко, ковш був піднятий таким чином, що обмежував видимість водію, це не дало йому змоги вчасно побачити автомобіль ЗАЗ та вчасно розпочати гальмування для уникнення зіткнення. Таким чином причиною завдання шкоди автомобілю ЗАЗ є винні дії ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , матеріальна шкода, яка була задана власнику автомобіля ОСОБА_1 перебуває в причинно наслідковому зав`язку між діями ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , спричинена шкода становить 24567,24 грн. а тому в рівних частинах має бути відшкодована заподіювачам.

У тих випадках, коли шкоди завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків, зобов`язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (частина перша статті 1172 ЦК України).

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Оскільки ОСОБА_3 є працівником СФГ «Тюльпан», дана обставина визнавалась та не заперечувалась сторонами по справі, керував навантажувачем під час виконання своїх трудових обов`язків, своїми протиправними діями спричинив матеріальну шкоду позивачу, суд враховує вимоги вказаних норм права й обставини справи, та приходить до висновку, що шкода, завдана працівником під час виконання трудових обов`язків, має бути відшкодована юридичною особою, з якою заподіювач ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід зазначити, відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що внаслідок події, яка мала місце 11 червня 2020 року було пошкоджено транспортний засіб позивача, що свідчить про перенесені останнім моральні страждання, оскільки позивач об`єктивно був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням характеру страждань, їх обсягу, тривалості, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд дійшов висновку, визначивши розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 2000 грн., що буде необхідним, достатнім, розумним і справедливим за наведених обставин.

Враховуючи те, що позов подано до СФГ «Тюльпан», під час судового розгляду встановлено, що шкоду завдано протиправними діями як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 , то моральна шкода відповідно до вимог пропорційності, яка підлягає стягненню з відповідача становить 1000 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому із селянсько-фермерського господарства «Тюльпан» (, адреса: вул. Лесі Українки буд. 36-а, м. Теребовля) в користь ОСОБА_1 і.п.н. НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_1 840,80 грн.(вісімсот сорок) 80 грн. судового збору та 512,67 грн. (п`ятсот дванадцять) 67 грн. витрат на проведення експертизи.

Беручи до уваги викладене, керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «Тюльпан» третя особа Теребовлянський ВП ГУНП в Тернопільської області, поліцейський Теребовлянського ВП ГУНП Лукачик Ігор Михайлович про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути із селянсько-фермерського господарства «Тюльпан» (, адреса: вул. Лесі Українки буд. 36-а, м. Теребовля) в користь ОСОБА_1 і.п.н. НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_1 - 12283,62 грн. (дванадцять тисяч двісті вісімдесят три ) 62 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із селянсько-фермерського господарства «Тюльпан» (, адреса: вул. Лесі Українки буд. 36-а, м. Теребовля) в користь ОСОБА_1 і.п.н. НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_1 840,80 грн.(вісімсот сорок) 80 грн. судового збору та 512,67 грн. (п`ятсот дванадцять) 67 грн. витрат на проведення експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2021 року.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка