Справа №461/6487/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченка В.Є.,

при секретарі - Степанюк Ю.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідачів - ОСОБА_7, ОСОБА_18

представників третіх осіб - Рижук Б., Яковенко Д.О., Ковальчук Т.Б., Грабовенської Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування (адреса: 79005, м.Львів, вул. Ф.Ліста,1), ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 ), треті особи: Львівський міський центр соціальних служб для дітей та молоді (адреса: 79008, м.Львів, вул. Театральна,10), Середня загальноосвітня школа №22 імені В.Стефаника (адреса: 79019, м.Львів, вул. Хімічна,7), Ліцей "Просвіта" Львівської міської ради про призначення опіки над малолітньою дитиною, -

в с т а н о в и в

14 серпня 2020 року до Галицького районного суду м.Львова звернулася ОСОБА_1 з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 , третіх осіб Львівського міського центру соціальних служб для дітей та молоді, Середньої загальноосвітньої школи №22 імені В.Стефаника, Ліцею «Просвіта» Львівської міської ради про призначення опіки над малолітньою дитиною.

Свої вимоги обґрунтувує тим, що ОСОБА_4 , 2009 року народження являється її онукою. Донька позивачки, ОСОБА_3 , та онука ОСОБА_4 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 та проживають разом з позивачкою за даною адресою. Донька позивачки будучи інвалідом з дитинства завагітніла і народила доньку без чоловіка. Позивачка допомагає донці ОСОБА_3 у вихованні дитини, весь обов`язок батьків по вихованню та утриманні дитини ліг на ОСОБА_1 . За час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позивачка старалась для онуки зробити належні умови проживання, купувала гарний одяг, цікавилася її розвитком. За час перебування онуки у ліцеї з березня 2020 року по час звернення з даним позовом позивачка постійно відвідує свою онуку у ліцеї, цікавиться нею і сильно переживає за неї. Протягом цього часу купує необхідні для неї речі та продукти харчування. Зазначає, що через інвалідність її дочка не може надавати дитині повноцінну материнську любов і підтримку та являється найріднішою особою для ОСОБА_4 , яка її любить і буде любити.

Позивачка зверталась із заявою про призначення її опікуном над онукою ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, проте її заява не була розглянута, оскільки на розгляді в Галицькому районному суді м.Львова перебуває справа про відібрання дитини. Вважає, що може опікуватись ОСОБА_4 , оскільки має житло, позитивно характеризується по місцю проживанню.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.08.2020 року відкрито провадження у справі та справа призначена до підготовчого судового засідання.

21.09.2020 року представником відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , подано до суду відзив, в якому просить суд задоволити позов в повному обсязі, з метою недопущення порушення прав дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та подальшого погіршення психологічного стану здоров`я дитини.

В судовому засіданні 21.09.2021 року представник відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, Чура Л.Б. , подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відповідно до п.38 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть бути влаштовані в сім`ї осіб, які проживають на спільній житловій площі з членами сім`я, які мають розлади здоров`я або поведінку чи спосіб життя, що може негативно вплинути на здоров`я дитин, її фізичний, психічний, моральний стан або інтелектуальний розвиток. Згідно акту фактичного місця проживання від 06.03.2020, затвердженого директором ЛКП «Старий Львів» разом з позивачкою проживає її донька ОСОБА_3 , яка є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_4 та яка згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони має високий рівень втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Галицького районного суду м.Львова №148 від 15.10.2020 року здійснено повторний автоматизований розподілу судових справ.

Протоколом від 15.10.2020 року повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у даній справі визначено головуючого суддю Радченко Віталія Євгеновича .

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.10.2020 року суддею Радченком В.Є. прийнято до свого провадження вищевказану справу та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою судового засідання від 09.11.2020 року залучено у справу в якості третьої особи Ліцей «Просвіта» Львівської міської ради.

Ухвалою Галицьокого районного суду м.Львова від 01.12.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду дану справу.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги. Надали аналогічні пояснення викладених у позовній заяві. Просили позов задоволиити.

Представник відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки та піклування в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Надала аналогічні пояснення викладеним у відзиві на позов. Просила відмовити у задоволенні даного позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , в судовому засіданні підтримала позов. Просила такий задоволити з підстав наведених у відзиві на позов.

Представники третьої особи Львівського міського центру соціальних служб для дітей та молоді в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову.

Представник середньої загальноосвітньої школи №22 імені В.Стефаника, Грабовенська Г.Р., в судовому засіданні заперечила проти задовлення позову. Просила відмовити у задоволенні позову. Надала пояснення, що ОСОБА_4 неодноразово зверталась до шкільного психолога, в розмові повідомила, що її дома б`ють. Не хоче повертатись додому.

Представник третьої особи Ліцею «Просвіта» Львівської міської ради в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Просив повністю відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які надали пояснення, що до ОСОБА_4 вдома ставились доброзичливо і в неї були нормальні умови проживання. При цьому свідок ОСОБА_13 пояснив, що бачив в дитини синці, які вона, на його думку, отримала під час перебування в ліцеї.

В судовому засіданні з`ясовано думку малолітньої дитини ОСОБА_4 щодо даного позову. На що остання пояснила, що їй подобається перебувати в ліцеї. Її там ніхто не ображає. Вона не хоче спілкуватись з позивачкою і відповідати на її запитання. Не хоче, щоб її опікуном була її баба ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Вимоги ст.12 ч.6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_3 являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 11.12.2009 року Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №7357.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_6 квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 .

З довідки Львівського комунального підприємства «Старий Львів» №2359 від 26.05.2020 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З довідки Департаменту інформатизації МВС вбачається, що станом на 26.05.2020 (довідка серії ААА № 0864008) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

З довідки від 13.04.2020 № 518, виданої Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», вбачається, що ОСОБА_1 на обліку не числиться, подана інформація не відображає реальний стан психічного здоров`я особи.

Згідно з довідкою від 16.03.2020 № 1861, виданою КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на диспансерному обліку не перебуває.

Відповідно до висновку про стан здоров`я від 24.04.2020, виданого КНП «Львівська 1-А міська клінічна лікарня ім.Князя Лева» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здорова.

З листа голови Галицької районої адміністрації вбачається, що 03.06.2020 до Галицької районної адміністрації, як органу опіки та піклування, звернулась ОСОБА_1 з заявою про призначення її опікуном над малолітньою онукою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У поданому до заяви пакеті документів були відсутні: документи, що підтвержуюють право на житло та довідка від нарколога та психіатра для осіб, які проживають разом із заявником. Оскільки за адресою: АДРЕСА_2 , разом з заявницею проживає ОСОБА_13 , необхідно було подати вказані довідки і для нього. У цій же квартирі, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_13 проживає ОСОБА_3 - мати малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії, в зв`язку з тривалою хворобою не може виконувати батьківські обов`язки. Галицькою районною адміністрацією ОСОБА_1 про дане рішення було повідомлено листом від 09.06.2020 року №260001-вих-42739. Також повідомляє, що до Галицького районного суду м.Львова Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, 05.03.2020 подано позовну заяву до ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав.

В судовому засіданні з`ясовано, що станом на 09.04.2021 року дана справа перебуває в провадженні судді Галицького районного суду м.Львові Мисько Х.М. Рішення в справі не прийнято.

Відповідно до висновку В.о.голови Галицької районної адміністрації Гавчака Р. №260001-вих-13010 від 22.02.2021 року: «Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради видані розпорядження від 26.02.2020 № 73 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від її матері - ОСОБА_3 та влаштування дитини в притулок для дітей «СуСД» Львівської обласної державної адміністрації за адресою: м.Львів, вул.Левандівська, 17в» та розпорядження від 03.03.2020 № 79 «Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 26.02.2020 від № 73 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від її матері - ОСОБА_3 та влаштування дитини в притулок для дітей « СуСД » ЛОДА за адресою: м.Львів, вул.Левандівська, 17в », на підставі яких малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано від матері та влаштовано у Центр підтримки дітей при ліцеї "Просвіта" Львівської міської ради.

Підставами для вилучення дитини з сім`ї було те, що психоемоційний стан і атмосфера в родині можуть трактуватися як такі, що становлять небезпеку для її подальшого психологічного та соціального благополуччя.

Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, 05.03.2020 подано позовну заяву в Галицький районний суд м. Львова до ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Справа перебуває в провадженні судді Мисько Х.М. та розглядається за правилами загального позовного провадження.

На підставі висновку ЛКК КНП ЛОР "Львівський психоневрологічний диспансер" № 701 від 17.03.2020 про наявність у матері дитини - ОСОБА_14 тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, відповідно до підпункту 9 п.22 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008, Галицькою районною адміністрацією видане розпорядження від 20.03.2020 №105 "Про надання малолітній ОСОБА_4 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування".

У зв`язку з допущеною опискою в абзаці 5 п. 1 розпорядження Галицької районної адміністрації від 20.03.2020 №105, адміністрацією видане розпорядження №189 від 07.07.2020 "Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 20.03.2020 № 105 «Про надання малолітній ОСОБА_4 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування»".

Відповідно до п.2 розпорядження Галицької районної адміністрації від 20.11.2020 №336 "Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 20.03.2020 № 105 «Про надання малолітній ОСОБА_4 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування»", розпорядження Галицької районної адміністрації від 07.07.2020 №189 втратило чинність.

В акті обстеження матеріально-побутових умов від 26.05. (без вказання року), який наданий заявником, зазначено, що у кв. АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

Відповідно до заяв від 03.06.2020 та 14.12.2020 ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , як особи, які спільно проживають з заявником, не заперечують щодо встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.01.2021 листом № 260001-вих-4931 Галицька районна адміністрація звернулася в Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з проханням надати інформацію, чи перебувають на обліку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» листом від 28.01.2021 № 273д, повідомило районну адміністрацію, що відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу», право на одержання і використання конфіденційних відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги має сама особа чи її законний представник.

Згідно з довідкою від 25.01.2021 № 228д, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з 14.06.2007 по даний час з приводу психоневрологічного захворювання (хронічне) та є інвалідом ІІ групи з дитинства (безтерміново).

У п. 38 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, зазначено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть бути влаштовані в сім`ї осіб, які:

- визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними;

- позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

- перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;

- проживають на спільній житловій площі з членами сім`ї, які мають розлади здоров`я або поведінку чи спосіб життя, що може негативно вплинути на здоров`я дитини, її фізичний, психічний, моральний стан або інтелектуальний розвиток;

- поведінка та інтереси яких суперечать інтересам дитини, яка може бути влаштована в сім`ю на виховання, тощо.

Згідно з висновком відділу «Служба у справах дітей» Галицького району від 18.02.2021 № 4- ОСОБА_1 недоцільно призначати опікуном малолітньої онуки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги думку малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою захисту якнайкращих інтересів дитини, керуючись ст. 39, ст. 40, ст. 41, ст 43 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає, що недоцільно призначати ОСОБА_1 опікуном малолітньої онуки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади, в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою, відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» .

Згідно до ст. 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують:

-виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня;

-законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян;

-виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку;

-підготовку та виконання відповідних бюджетів;

-звіт про виконання відповідних бюджетів та програм;

-взаємодію з органами місцевого самоврядування;

-реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Відповідно до статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Згідно із пунктів 9, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація вирішує питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та /або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особи та майнових прав та інтересів дітей, а також вживає інших заходів щодо соціального захисту дітей, віднесених до її компетенції законом; здійснює згідно із законодавством комплекс заходів з надання допомоги особам та сім`ям з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах, утримання і виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Відповідно до ст. 55 ЦК України регламентовано, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно із ст. 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка, піклування над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над диною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених вільним кодексом України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умовах соціального захисту дітей-сиріт та дітей» органи опіки та піклування забезпечують, серед іншого, вирішення питань щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування: надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей.

Згідно із положеннями Порядку провадження органами опіки та піклування діяльність, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування та взяття її на відповідний облік передує низка заходів уповноважених органів, пов`язаних із встановлених певних фактів: проведення обстеження умов перебування дитини, стану здоров`я та з`ясування обставин, за яких дитина залишилась без батьківського піклування.

Крім того із положення Порядку вбачається, що, у разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка.

Зокрема стаття 63 ЦК України установлює загальне правило, відповідно до якого опікуна і піклувальника призначає орган опіки і піклування. Аналогічне положення передбачено п. 3.1. Правил опіки і піклування. Виняток із цього правила передбачено у ст. 60 ЦК України. Рішення про встановлення опіки і піклування має бути прийняте не пізніше, ніж у місячний термін з того моменту, коли відповідному органу опіки і піклування стане відомо про необхідність встановлення опіки і піклування (ч. 2 п. 2.4 Правил опіки і піклування).

Разом із тим, завданням інституту опіки і піклування є охорона особистих і майнових прав і інтересів підопічних, турбота про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду і забезпечення їхнього лікування.

Тому, при призначенні опікуном чи піклувальником, необхідно враховувати його особисті якості, можливість належно здійснювати функції опікуна або піклувальника. Опікунами і піклувальниками можуть бути тільки цілком дієздатні фізичні особи. Опікун чи піклувальник може бути призначений тільки при наявності його письмової заяви. Опікуном і піклувальником призначаються переважно особи, що знаходяться в сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих відносин між опікуном, піклувальником і підопічним, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У п. 3.1 Правил опіки і піклування передбачені аналогічні положення і встановлено, що переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над тою самою дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їхнього проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина, на час, коли щодо нього виникли підстави для встановлення опіки чи піклування. При призначенні опіки над малолітнім і призначенні піклувальника, береться до уваги бажання підопічних.

До того ж у відповідності до ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Пунктом 3.1 частини 3 Правил опіки та піклування при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його

згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається:

-родичам дитини незалежно від місця їх проживання;

-особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно

неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування.

При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10

років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 висловила думку про небажання, щоб її опікуном була ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на день розгляду справи перебуває в центрі підтримки дітей при ліцеї «Просвта» Львівської міської ради. Крім цього, остання в судовому засіданні наголосила, що їй подабається перебувати в даному закладі.

Пункт 1 ст.3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною першою ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства", діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади або за місцем обліку внутрішньо переміщених осіб, якщо вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" однією із основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, є захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей.

Відповідно до п.38 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, зазначено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть бути влаштовані в сім`ї осіб, які:

- визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними;

- позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

- перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;

- проживають на спільній житловій площі з членами сім`ї, які мають розлади здоров`я або поведінку чи спосіб життя, що може негативно вплинути на здоров`я дитини, її фізичний, психічний, моральний стан або інтелектуальний розвиток;

- поведінка та інтереси яких суперечать інтересам дитини, яка може бути влаштована в сім`ю на виховання, тощо.

З висноку В.о.голови Галицької районної адміністрації №260001-вих-13010 від 22.02.2021 року вбачається, що «25.01.2021 листом № 260001-вих-4931 Галицька районна адміністрація звернулася в Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з проханням надати інформацію, чи перебувають на обліку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 »

«Згідно з довідкою від 25.01.2021 № 228д, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з 14.06.2007 по даний час з приводу психоневрологічного захворювання (хронічне) та є інвалідом ІІ групи з дитинства (безтерміново)».

Таким чином, згідно висновку В.о.голови Галицької районної адміністрації №260001-вих-13010 від 22.02.2021 року щодо недоцільності призначення ОСОБА_1 опікуном малолітньої онуки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд погоджується з доводами Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, оскільки відповідно до п.38 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не може проживати на спільній житловій площі з членами сім`ї, які мають розлади здоров`я, що може негативно вплинути на здоров`я дитини, її фізичний, психічний, моральний стан або інтелектуальний розвиток. Також суд приймає до уваги думку малолітньої дитини про небажання, щоб її баба була її опікуном.

Доводи свідків про те, що у дитини в сім`ї були належні умови проживання не впливають на неможливість передання дитини ОСОБА_4 під опіку позивачці, тому що це буде суперечити п.38 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини. Крім цього, доводи свідка ОСОБА_13 про те, що він бачив синяки на тілі дівчинки - заперечуються поясненнями самої дівчинки та не доводять отримання таких синців внаслідок неправомірних дій працівників ліцею.

Враховуючи вищевикладене та на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог ,підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в даній справі за рішенням суду у задоволенні позовних вимог було відмовлено, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 164, 166, 180, 181,182 СК України, Конвенцією про права дитини, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування (адреса: 79005, м.Львів, вул. Ф.Ліста,1), ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 ), треті особи: Львівський міський центр соціальних служб для дітей та молоді (адреса: 79008, м.Львів, вул. Театральна,10), Середня загальноосвітня школа №22 імені В.Стефаника (адреса: 79019, м.Львів, вул. Хімічна,7), Ліцей "Просвіта" Львівської міської ради про призначення опіки над малолітньою дитиною.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського Апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 16.04.2021 р.

Суддя В.Є.Радченко