Справа № 953/5316/21
2/953/2163/21
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування арешту майна та заборони відчуження, -

встановив:

24 березня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі: Київський ВДВС). Позивач просив скасувати заходи забезпечення позову, - арешт кв. АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №49747733, виданою Київським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 30.12.2015 за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2015 у справі №646/15793/15-ц про забезпечення позову; видалити номери записів про обтяження з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Так, вимоги до позовної заяви визначені у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст.185 ЦПК України.

Однак, всупереч ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить поштового індексу, номерів засобів зв`язку позивача та його представника, відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також п.4 ч3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Зважаючи, що арешт кв. АДРЕСА_1 , накладений відповідно ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2015 у справі №646/15793/15-ц у якості заходу забезпечення позову, позивач не вказує підстав, з яких скасування вказаного арешту не впливатиме на права сторін у вказаній справі, і не зазначає вказаних осіб у якості учасників справи.

Окрім того, на дату ухвалення рішення у вищевказаній цивільній справі №646/15793/15-ц, позивач також не посилається.

До того ж за змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Обґрунтування, у чому полягає порушення, невизнання або оспорювання прав позивача з боку Київського ВДВС, який, накладаючи арешт діяв у відповідності до ухвали суду про забезпечення позову, позовна заява не містить.

При тому положення ЦПК України передбачають можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, підставами для чого є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, - ст. 423 ЦПК України.

Заява про перегляд судового рішення вирішуються судом, який ухвалив таке рішення.

Однак, посилаючись на наявність рішення, ухваленого Червонозаводським судом м. Харкова позивач не зазначає ані обставин, що унеможливлюють вирішення питання у відповідності до вищенаведеного порядку, встановленого ЦПК України, ані підставі звернення з позовом до Київського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про скасування арешту майна та заборони відчуження, - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -