ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

20 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 639/204/16-ц

провадження № 22-з/818/193/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кругової С.С., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Державна установа «Інститут мікробіології та імунології імені І.І. Мечнікова НАМН України», профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І.І. Мечнікова НАМН України», первинна профспілкова організація Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І.І. Мечнікова НАМН України», Харківська обласна організація профспілки працівників охорони здоров`я України

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В., Хорошевського О.М. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 лютого 2021 року в складі судді Єрмоленко В.Б.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок в частині виплати заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку - відмовлено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 лютого 2021 року.

13 квітня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В., Хорошевського О.М.

Заява мотивована тим, що при визначенні головуючого судді Тичкової О.Ю. порушено вимоги Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а саме: на час визначення головуючого судді у справі у судді Тичкової О.Ю. був не найменший коефіцієнт навантаження. Головуючим мав бути визначений суддя Хорошевський О.М., у якого був найменший коефіцієнт навантаження.

Вказала, що суддя Маміна О.В. підлягає відводу, оскільки вона при розгляді цивільної справи № 639/204/16-ц ухвалила судове рішення від 05 червня 2019 року, в якому легітимізувала участь у справі профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І.І. Мечнікова НАМН Україна», внаслідок чого стало неможливим виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року, адже профспілковий орган не має статусу юридичної чи фізичної особи і з нього не може бути стягнуто 902,17 грн необґрунтовано утриманих з неї членських внесків. Своїми діями суддя Маміна О.В. порушила присягу судді. Суддя Маміна О.В. безпідставно ухвалила повернути профспілкові внески, що суперечить чинному законодавству. Також, суддя Маміна О.В. посилалась на рекомендації щодо порядку сплати та обліку членських профспілкових внесків, які не є нормативно-правовим актом. Дії судді Маміної О.В. при розгляді справи № 639/204/16-ц свідчать про ухвалення завідомо неправосудної постанови та завдання істотної шкоди інтересам позивачки. Викладені обставини не є незгодою з процесуальними рішеннями судді, а є іншими обставинами, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Маміної О.В.

Зазначила, що суддя Хорошевський О.М. підлягає відводу, оскільки він брав участь у розгляді справи № 639/543/17-ц та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, порушив вимоги Кодексу суддівської етики, здійснював правосуддя нечесно, не об`єктивно, упереджено, несправедливо, не кваліфіковано. Ухвалене за його участі рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2017 року у вказаній справі змінено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року. У серпні 2017 року вона подала скаргу щодо дій судді Хорошевського О.М. до Вищої ради правосуддя, що також може вплинути на рішення колегії суддів при розгляді даної справи та зумовити негативне ставлення до неї. Суддя Хорошевський О.М. у судовому засіданні 16 травня 2017 року частково здійснював судочинство російською мовою, не відреагував на заперечення на дії головуючого, порушував вимоги Кодексу суддівської етики, присягу судді. У судовому засіданні 30 травня 2017 року суддя не забезпечив додержання порядку вчинення процесуальних дій, здійснення її представником його права ставити запитання відповідачу, не спрямував судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, припинив виступ представника у дебатах. Також, 01 серпня 2017 року колегією суддів Апеляційного суду Харківської області за участю судді Хорошевського О.М. розглянуто цивільну справу № 639/1072/17 та допущено неправомірні дії, що, зокрема, унеможливили її участь у справі через свого представника. Судове рішення у справі № 639/1072/17 є немотивованим, зроблені висновки не відповідають обставинам справи, при його ухваленні допущені численні порушення норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року відвід ОСОБА_1 суддям колегії Тичковій О.Ю., Маміній О.В., Хорошевському О.М. визнано необґрунтованим; заяву про відвід передано на автоматизований розподіл з метою визначення складу суду для вирішення питання про відвід.

20 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В., Хорошевського О.М. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Бурлака І.В., судді колегії Кругова С.С., Яцина В.Б.

Перевіривши доводи заяви судова колегія вважає, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, пунктами 4 та 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що підставою для відводу судді Тичкової О.Ю. вона вважає порушення порядку визначення судді для розгляду справи, оскільки на час автоматизованого розподілу справи ця суддя мала не найменший коефіцієнт навантаження.

Відповідно до частини першої статті 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом (частина чотирнадцята статті 33 ЦПК України).

Пунктом 1.6 розділу ХХ Положення про автоматизовану систему документообігу суду передбачено, що автоматизований розподіл судових справ в судах загальної юрисдикції до їх підключення до модулю автоматизованого розподілу та інших підсистем здійснюється за правилами автоматизованого розподілу, зазначеними в редакції цього Положення від 15 вересня 2016 року з урахуванням положень процесуального закону та з використанням програмного забезпечення, розробленого Адміністратором.

Відповідно до пункту 2.3.7. Положення у редакції від 15 вересня 2016 року обрання судді за випадковим числом здійснюється відповідно до коефіцієнту навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи.

Справа № 639/204/16-ц розподілена головуючому-судді Тичковій О.Ю. з урахуванням спеціалізації, рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості.

Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідає вимогам Положення про автоматизовану систему документообігу суду та норм ЦПК України.

Доказів на спростування того, що визначення судді-доповідача і складу суду здійснювалось у повній відповідності до вимог статті 33 ЦПК України, заявницею не надано.

Доводи заяви про те, що визначення головуючого здійснено з порушенням порядку, не підтверджені будь-якими належними доказами та ґрунтуються на довільних припущеннях.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на час визначення головуючого судді у судді Тичкової О.Ю. був не найменший коефіцієнт навантаження, не свідчать про порушення порядку визначення судді, оскільки найнижчий коефіцієнт навантаження на суддю у числовому виразі не є безумовною підставою для автоматизованого розподілу справи саме цьому судді.

При цьому, як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі №338/367/19, провадження №61-5331ск20, незгода сторони із визначеним результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, що автоматично створюється автоматизованою системою, не може бути підставою для відводу.

Підставою заявленого ОСОБА_1 відводу суддям Маміній О.В. та Хорошевському О.М. є їхня участь у перегляді справ № 639/204/16-ц, № 639/543/17-ц, № 639/1072/17, де заявниця також брала участь, та її незгода з ухваленими у цих справах судовими рішеннями та процесуальними діями суддів під час розгляду зазначених справ.

Однак, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення судді в інших справах не є у розумінні вказаних вище норм процесуального права підставою для відводу.

Скасування судом касаційної інстанції судового рішення у справі № 639/543/17-ц, в ухваленні якого брав участь суддя Хорошевський О.М., не свідчить про наявність підстав для відводу цього судді від розгляду даної справи.

Подання ОСОБА_1 скарги на дії судді Хорошевського О.М. до Вищої ради правосуддя само по собі також не є підставою для відводу судді, оскільки будь-яких доказів необ`єктивного чи упередженого ставлення до неї через ці обставини заявницею не надано.

ОСОБА_1 не надала доказів прямої або побічної заінтересованості суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В. та Хорошевського О.М. у розгляді даної справи, які б викликали обґрунтовані сумніви у їх неупередженості і об`єктивності, що можуть бути основані лише на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі «Іліє проти Румунії»).

Інших підстав, передбачених законом, які б унеможливлювали участь у розгляді даної справи суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В. та Хорошевського О.М. і викликали б необхідність їхнього відводу, заявницею не наведено.

Відсутні будь-які підстави стверджувати, що судді Тичкова О.Ю., Маміна О.В. та Хорошевський О.М. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Доводи заявленого відводу є необґрунтованими, оскільки обставини, на які ОСОБА_1 посилається як на підстави для відводу суддів, не є такими у розумінні статей 36, 37 ЦПК України та не дають підстав уважати наявними сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів.

Враховуючи викладене, вважаємо, що підстав для відводу та об`єктивних даних, які свідчили б про порушення порядку визначення суддів та наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності складу колегії суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В., Хорошевського О.М., не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В., Хорошевського О.М. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 лютого 2021 року в складі судді Єрмоленко В.Б. по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок в частині виплати заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку- залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді С.С. Кругова

В.Б. Яцина