ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Чернівці Справа № 2-186/10

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар: Герман Я.І.,

заявник: товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН»,

стягувач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Кибича І.А., -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача з підстав ст.442 ЦПК України.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2021 року заяву ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» задоволено. Замінено сторону (стягувача) ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» щодо виконання рішення у справі №2-186/10 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZZZ434832 від 27.10.2005 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, у задоволенні заяви ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» відмовити.

В скарзі посилається те, що заявник не підтвердив той факт, що існує відкрите виконавче провадження, як це передбачено ст.442 ЦК України, а з урахуванням того, що термін пред`явлення до виконання виконавчого листа до 15.09.2013 року, то останній не може бути пред`явлений через пропуск відповідних строків.

Провадження №22-ц/822/458/21

Також вказує, що ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» має КВЕД:69.10 діяльність у сфері права, а отже немає ліцензії як фінансова установа, крім того в п.4.1. Договору відступлення від 31.08.2020 року вказано, що новий кредитор має оплатити суму в 2 900 000 грн, однак належного підтвердження тому не надав.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності представника заявника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» колегія відзначає наступне.

Так, 06.04.2021 року ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» на зазначену ним адресу направлялася ухвала про відкриття апеляційного провадження разом із копією апеляційної скарги. Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 13.04.2021 року завчасно направлялася судова повістка-повідомлення про день, час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.1 ст.130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи те, що апеляційна скарга з доданими документами заявнику ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» направлялась за зазначеною у заяві адресою і повідомлення про зміну місцезнаходження заявника не було, повернення поштового відправлення з причин відсутності одержувача підтверджує факт належного отримання апеляційної скарги з додатками.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах КГС ВС від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б) та постанові КГС ВС від 18.03.2021 року справа №911/3142/19.

Крім того, судова повістка-повідомлення про судове засідання на 22.04.2021 року була направлена завчасно на зазначену заявником адресу з дотриманням ч.5 ст.128 ЦПК України і не була вручена з 17.04. по 21.04.2021 року через неналежне виконання процесуальних обов`язків заявником, який повинен був цікавитися станом розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи ухвалу та задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що із заявою про заміну сторони може звернутися будь-яка сторона, а також сама зацікавлена особа, яка не є стороною виконавчого провадження, або стороною по справі та керувався правовою позицією ВСУ, яка викладена в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 і мотивував прийняте рішення тим, що звернення правонаступника із заявою про надання йому статусу стягувача у виконавчому провадженні відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.06.2010 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області, позов ВАТ КБ «Надра» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №ZZZ434832 від 27.10.2005 року у розмірі 45 523,64 грн (а.с.46-49).

30 липня 2020 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір №GL48N718070_I_6 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» набуло права вимоги за Кредитним договором №ZZZ434832 від 27.10.2005 року (а.с.2-3).

31 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» укладено договір відступлення прав вимоги за лотом GL48N718070, за яким первісний кредитор відступає частину лоту GL48N718070, набутий на підставі договору №GL48N718070_I_6 про відступлення права вимоги (а.с.4-5).

З додатку №1 до Договору відступлення права вимоги за лотом GL48N718070 від 31.08.2020 року вбачається, що ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» відступається право вимоги до боржників / поручителів / іпотекодавців / заставодавців / дебіторів за договорами, крім інших, в п.16 зазначено ОСОБА_1 за кредитом №ZZZ434832 від 27.10.2005 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 за договором іпотеки від 27.10.2005 року (а.с.6-8).

Згідно платіжного доручення №140 від 31.08.2020 року ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» перерахувало ТОФ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» 2 900 000 грн за договором відступлення прав вимог за лотом GL48N718070 від 31.08.2020 року (а.с.9).

В силу ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст.442 ЦПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Також відповідно до ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).».

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак, заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 442 ЦПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 55 ЦПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73).

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст.442 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених ст.55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст.442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст.55 цього Кодексу. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст.55 ЦПК України.

У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч.5 ст.442 ЦПК України.

Подібних за змістом висновків дійшла ВП ВС у п.6.18 постанови від 16.02.2021 року у справі №911/3411/14.

Виконавчий документ це документ, на основі якого компетентними органами здійснюється примусове виконання рішення суду або іншої інстанції.

Таким чином, за відсутності доказів видачі виконавчого документу (листа) та відкритого виконавчого провадження застосування положень частин 1, 2 та 5 ст.442 ЦПК України є неможливим.

Застосування судом першої інстанції ст.55 ЦПК України здійснено з порушенням правил диспозитивності цивільного процесу, оскільки на вказану норму процесуального закону заявник не посилався і такими процесуальними правами заяву не обґрунтовував.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що договір відступлення права вимоги є договором факторингу, то такі є безпідставними в силу вимог ст.204 ЦК України, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами даної норми дійсність правочину презюмується.

Оскільки вищезазначений договір про відступлення права вимоги недійсним не визнавався, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими.

Слід зазначити, що безпідставним є посилання скаржника на те, що заявником не надано належних доказів щодо оплати ним 2 900 000 грн ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», оскільки в матеріалах справи є копія платіжного доручення, яка належним чином завірена, окрім того, зазначене стосується договірних відносин між товариствами і не впливає на права боржників, оскільки останні не є стороною договору.

Доводи про відсутність у заявника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» ліцензії як фінансової установи (лише КВЕД:69.10 «діяльність у сфері права») спростовується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» має, крім наведеного в скарзі, інші види діяльності, одним з яких є 82.91 діяльність агентств зі стягування платежів і бюро кредитних історій. Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дослідження правомірності Договору відступлення права вимоги з урахуванням презумпції дійсності правочину в рамках цього спору є неможливим.

Разом з тим, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Єдиним способом здійснити процесуальне правонаступництво при відсутності виконавчого листа та відкритого виконавчого провадження є передбачений ст.55 ЦПК України спосіб, а саме звернення із заявою про заміну кредитора у зобов`язанні в сукупності з правами правонаступника за нормами цивільного права.

Оскільки заява не містить вимог ні про заміну кредитора у зобов`язанні, ні посилання на ст.55 ЦПК України, а лише обмежується нормами ст.442 ЦПК України, як на підставу її задоволення та вимогою про заміну стягувача у справі 2-186/2010, заміна за якими є неможливою, то її задоволення з підстав лише ст.55 ЦПК України суперечитиме принципу диспозитивності цивільного судочинства та межам розгляду справи апеляційним судом.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого прийшов до неправильних висновків.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ст.141 ЦПК України з ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст.367-369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» про заміну стягувача відмовити.

Стягнути з товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 454 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий підпис /І.Н. Лисак/

Судді підписи /Н.К. Височанська, А.І. Владичан/