Справа № 308/9528/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 квітня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю..

з участю секретаря: Міца О.-Д.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 308/9528/20 (Головуючий: Придачук О.Ю.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що вони з відповідачем 04 червня 2009 року зареєстрували шлюб, у якому, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2015 року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 1250,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що дитина росте, розвивається і для повноцінного розвитку дитини потрібні більш значні матеріальні затрати. Крім аліментів позивач взагалі не допомагає матеріально дитині.

ОСОБА_2 стверджує, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки як їй відомо працює неофіційно, має дві легкові машини, отримує регулярний дохід, відпочиває на морі, їздив на заробітки за кордон, що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у більшому розмірі.

На підставі наведеного, позивач просила збільшити розмір аліментів які стягуються із відповідача на утримання дитини із 1250 грн до 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задоволено.

Збільшено розмір аліментів стягуваних, відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27.02.2015 року у справі №308/369/15-ц, щомісячно з ОСОБА_1 , 1979 року народження, на користь ОСОБА_2 , 1985 року народження, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із суми в розмірі 1250,00 гривень на аліменти в розмірі 3000,00 гривень, які слід стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з часу вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.02.2015 року №308/369/15-ц в частині стягнення із ОСОБА_1 , 1979 року народження, мешканця: АДРЕСА_1 , іпн: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , 1985 року народження, мешканки: АДРЕСА_2 , іпн: НОМЕР_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1250,00 грн. щомісячно відкликано.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2020 року скасувати, а у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, не враховано висновків Верховного суду та помилково застосовано наслідків ст.ст. 185, 192 СК України. Відповідач вказує на те, що в позовній заяві не вказано жодної із підстав для зміни розміру аліментів передбачені ст. 192 СК України, а у матеріалах справи не міститься жодного доказу для доведення даних підстав.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Навроцького В.В., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката Деяк В.Ю., які просили рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 04 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАЦС м. Ужгорода. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі народилась ОСОБА_3 , батьками якої є мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у цивільній справі за № 308/369/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів від 27.02.2015 року, з відповідача ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь позивача ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 гривень, починаючи з 15.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згодом, позивач змінила прізвище ОСОБА_6 на дошлюбне ОСОБА_7 .

На даний час у позивача погіршився матеріальний стан, коштів у тому числі тих які як аліменти платить відповідач не вистачає на утримання дитини та забезпечення її належними умовами для життя та духовного розвитку, крім того дитина хворіє , зокрема на атопічний дерматит, що потребує значних коштів на лікування.

Відповідач погоджується з тим, що він має обов`язок сплачувати аліменти і вважає, що судом вірно встановлено на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27.02.2015 року у справі № 308/369/15-ц що до стягнення аліментів у розмірі 1 250 грн. щомісячно, проте не погоджується з тим, що є будь які підстави для збільшення розміру аліментів.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття і відповідач зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дитини нарівні з позивачкою.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Рішення суду що до стягнення зз ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_8 на утримання доньки у розмірі 1 250 грн. було ухвалене у 2015 році і з тих пір донька підросла і потребує значно більших матеріальних коштів, внаслідок чого розмір аліментів, які сплачує відповідач, не достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Такі обставини свідчать про те, що витрати позивача збільшуються, а матеріальне становище ОСОБА_2 погіршується. У свою чергу визначена судом сума є недостатньою для матеріального забезпечення дитини.

Погіршення матеріального стану отримувача аліментів є підставою, передбаченою ч. 1 ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, оскільки розмір аліментів 1 250 грн. на дитину не є достатнім для забезпечення дитині рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тим паче при наявності у дитини захворювання зокрема атопічного дерматиту, беручи до уваги те, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, працевлаштований, інших утриманців не має, динаміки значення базового соціального стандарту, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законне та обґрунтоване і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, оскільки такі не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді: