ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2021 року

м. Харків

справа №645/5968/20

провадження № 22-ц/818/2435/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харків від 15 грудня 2020 року, постановлене під головуванням судді Мартинової О.М., в залі суду в м. Харкові, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 . ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від.16.06.2012 року в розмірі 28073 грн. 80 коп.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харків від 15 грудня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.06.2012 року у розмірі 19181 грн. 57 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1436 грн. 20 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що відсутність підпису відповідача на відповідних Тарифах, Умовах та Правилах не свідчить про те, що кредитний договір був неукладений. Зазначає, що відповідач підписавши анкету-заяву приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Також вказує на те, що підписавши Паспорт споживчого кредиту сторони погодили оплату процентів за користування кредитними коштами. Тобто сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Крім того, суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні нарахованих відсотків за ст. 625 ЦК України.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги позивач надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що сума заборгованості з простроченими відсотками в межах строку кредитування становить 3553,39 грн., а сума за відсотками згідно ч.2 ст.625 ЦПК України, що підлягає стягненню, становить 4102,43 грн.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконані, зважаючи на що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1918157 грн., оскільки в анкеті-заяві від 16 червня 2012 року, підписаної позичальником, процентна ставка, пеня та штрафи не зазначені, а Умови та Правила надання банківських послуг, та Тарифи, відповідачем не підписані.

Оскільки заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харків від 15 грудня 2020 року оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками, за відсотками нарахованими згідно ст.625 ЦК України, тому в іншій частині рішення суду колегією не переглядається.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками, за відсотками нарахованими згідно ст.625 ЦК України не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено що 16.06.2012 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

До Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16.06.2012 року, банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайтіhttps://privatbank.ua/terms/.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Як вбачається з Довідки наданої позивачем, відповідачу було надано кредитні картки, а саме: дата відкриття 16.04.2018 року, термін дії 12/21, дата відкриття 16.07.2018 року, термін дії 05/22.

На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, Банк, окрім заяви позичальника, надав Паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

За умовами укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем кредитного договору від 16 квітня 2018 року Банком надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірі встановленому цим договором.

Згідно наданого Банком розрахунку у відповідача станом на 15.09.2020 року виникла заборгованість у сумі 28073 грн. 80 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19181,57 грн.; в т.ч. 0 грн. 00 коп. - заборгованості за поточним тілом кредиту; заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 19181,57 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 0 грн. 00 коп.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4789 грн. 80 коп.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 4102 грн. 43 коп.; нарахованої пені у розмірі 0 грн. 00 коп.; нарахованої комісії у розмірі 0 грн. 00 коп..

Як на підставу позовних вимог, АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що зобов`язання за кредитним договором № б/н від 16 червня 2012 року ОСОБА_1 належним чином не виконала, тому наявні підстави для стягнення з неї заборгованості у розмірі 28073,80 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення прострочених відсотків, банк посилався на Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування та який підписаний відповідачем.

Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом, колегія суддів вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом та штрафу за порушення зобов`язань за договором. Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п.4 Паспорту процентна ставка за межами пільгового періоду встановлюється у розмірі 43,2% для карт Універсальна та 42% для карт Універсальна ГОЛД.

Згідно з наданим Банком розрахунком в письмових поясненнях до апеляційної скарги розмір процентів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 станом на 15.09.2020 року, складає 3553,39 грн.

Колегія суддів вважає, що розмір заборгованості за процентами в сумі 3553,39 грн відповідає розрахунку Банку, наведеного в письмових пояснення наданих апеляційному суду та не спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

За таких обставин, саме зазначена суму заборгованості по сплаті відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь Банку.

Доводи позивача про безпідставну відмову у стягненні відсотків відповідно до вимог ст.625 ЦК України не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки строк кредитування не сплив (строк дії картки, що була відкрита 16.04.2018 року діє до 31.12.2021 року, а строк дії картки, що була відкрита 16.07.2018 року діє до 31.05.2022 року), правові підстави для стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 4102,43 грн. відсутні.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача за кредитним договором відсотків відповідно до вимог ст.625 ЦК України ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядалось.

З урахуванням вищевказаного, заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харків від 15 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими відсотками слід скасувати на ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 3553,39 грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені на 80,98% (з 28073,80 грн. до 22734,96 грн.). При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 2102 грн. судового збору, при подачі апеляційної скарги 3153,00 грн. З урахуванням зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої суми заборгованості з відповідача, зміні також підлягає і розмір стягнутого судового збору. З ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 1702,19 грн. (80,98% від 2102 грн.). При цьому апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задоволена частково, а саме на 12,66%. За подання апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір у розмірі 3153,00 грн. Тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 399,16 грн. (12,66% від 3153,00 грн.).

Таким чином з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2101,35 грн. (1702,19 грн. + 399,16 грн.).

Керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харків від 15 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими відсотками скасувати, в частині судового збору - змінити.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3553,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2101,35 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова