Справа № 190/1039/17
Провадження №2/190/251/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 17 вересня 2010 року між ними та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язувався щомісяця виконувати свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом 6369,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 92049,90 грн., заборгованість за пенею та комісією 4140,33 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 5127,50 грн., загальна сума заборгованості складає 108177,44 грн., яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того просять стягнути з відповідача 1622,66 грн. сплаченого судового збору.

13.04.2021 року позивач АТ КБ «Приватбанк» подали до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25058,90 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 6369,71 грн., заборгованість за простроченими відсотками 14355 грн., заборгованість по пені 4334,19 грн./а.с.122/.

Позивач АТ КБ «Приватбанк» свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду відзив в якому позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов/а.с.100-104/.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити, у зв`язку із пропуском банком строків позовної давності у даній справі/а.с.68-74, 142/.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

17 вересня 2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом /а.с.8-34/.

Проте зобов`язання за вказаним договором відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом 31 липня 2017 року утворилась у розмірі 25058,90 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 6369,71 грн., заборгованість за простроченими відсотками 14355 грн., заборгованість по пені 4334,19 грн./а.с.135/.

Отже, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, а саме прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов`язків позичальника, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261ЦКУкраїни починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Відповідач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення просила суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності/а.с.68-74/.

Судом встановлено, що останній самостійний платіж на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 внесла 24.12.2013 року в сумі 450 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості /а.с.5-7/ та випискою по особовому рахунку/а.с.106-113/, а з позовом до суду банк звернувся 05.09.2017 року, тобто з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення/а.с.68-74/.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право Банку на отримання суми боргу по кредитному договору від відповідача є доведеним, але таке право не підлягає захисту у зв`язку з пропуском Банком строку позовної давності, що і дає підстави для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.141,263-265 ЦПК України, суд,ф

в и р і ш и в:

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-дений строк з дня проголошення рішення . У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса