Справа № 214/583/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

секретар судового засідання - Гливук М.І.,

сторони:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа 1 - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа 2 - ОСОБА_3 ,

заінтересована особа 3 - ОСОБА_4 ,

заінтересована особа 4 - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділ перерахунків пенсій №4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу № 214/583/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділ перерахунків пенсій №4 про встановлення факту постійного сумісного проживання та факту перебування фізичної особи на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт сумісного, постійного проживання ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_5 , а також встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_5 , до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пред`явлені вимоги заявник мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Від шлюбу у них народилось троє дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_5 , який за життя отримував пенсію за віком. 07 грудня 2020 року заявник звернулась до Саксаганського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення на пенсію в разі втрати годувальника, померлого чоловіка. Відповіддю від 15 грудня 2020 року у переведенні пенсії було відмовлено у зв`язку із розбіжностями у документах, а саме у копії паспорту, яка знаходиться у документах архівної пенсійної справи прізвище померлого годувальника зазначено як « ОСОБА_7 » та на сторінці паспорту заявника її прізвище зазначено як « ОСОБА_8 ». Заявникові рекомендовано звернутись до суду. Заявник також зазначила, що вона разом із померлим чоловіком проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 , протягом 62 років разом вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та спільно вирішували побутові питання аж до смерті чоловіка. ОСОБА_5 отримував пенсію, яка значно перевищувала пенсію, яку отримувала заявник. Інших джерел доходів вона не мала та не має. Відтак, пенсія чоловіка була основним джерелом доходу їх сім`ї та засобом для існування. Метою встановлення факту її перебування на утриманні померлого годувальника для заявника є вирішення питання переходу на пенсію по втраті годувальника згідно зі ст.ст.37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Правом на участь у судовому засіданні заявник ОСОБА_1 не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, також надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення заяви не заперечували, підтвердили факт сумісного проживання заявника та ОСОБА_5 та перебування заявника на утриманні чоловіка.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділ перерахунків пенсій №4, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його не явки суду не відомі, будь-яких заяв до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши оцінку наявним доказам в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народилася на станції Чу Джамбульської області Росія, перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 18 січня 1958 року, офіційно зареєстрованому Нікопольським міськбюро ЗАГС Дніпропетровської області, актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Свідоцтво оформлено російською мовою та прізвище чоловіка та дружини російською мовою зазначено як « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_9 » відповідно (а.с.7).

Від шлюбу мають трьох дітей - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12,13,14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, свідченням цьому є свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_2 від 17 листопада 2020 року (а.с.5).

Як слідує з довідки про зняття із реєстрації місця проживання від 25 листопада 2020 року (а.с.10) та довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради від 16.12.2020 року (а.с.11), ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею був зареєстрований ОСОБА_5 , який був знятий з місця реєстрації за вказаною адресою 25.11.2020 року у зв`язку із смертю.

На момент смерті ОСОБА_5 , заявник перебувала на обліку в Криворізькому центральному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримувала пенсію за віком за період з червня 2020 року по листопад 2020 року включно в середньомісячному розмірі 3009 грн. 49 коп., відповідно до даних довідки про доходи №231268 (а.с.35).

У свою чергу, ОСОБА_5 також перебував на обліку в Криворізькому центральному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію за віком за період з липня 2018 року по березень 2019 року включно в середньомісячному розмірі 10493 грн. 90 коп., відповідно до даних довідки про доходи №548112 (а.с.36).

Листом начальника відділу перерахунків пенсії №4 Управління пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, через розбіжності у документах, а саме у копії паспорту, яка знаходиться у документах архівної пенсійної справи прізвище померлого годувальника зазначено як « ОСОБА_7 » та на сторінці паспорту заявника її прізвище зазначено як « ОСОБА_8 » (а.с.9).

Судовим розглядом також встановлено, що після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулася до відділу перерахунків пенсії №4 Управління пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо переведення її на пенсію у зв`язку зі смертю годувальника - за померлого чоловіка ОСОБА_5 , однак отримала відмову (а.с.9) у зв`язку із розбіжностями написання їх прізвищ у документа.

Таким чином, єдиною підставою відмови в розгляді питання призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника стала відсутність документального підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на утриманні годувальника - чоловіка ОСОБА_5 з огляду на відмінність написання прізвищ у паспортах, що стало причиною її звернення до суду із заявою про встановлення такого факту в судовому порядку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.293, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, яка кореспондується з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зі змісту вказаної статті вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18.

Як слідує з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

З системного аналізу норм цивільного законодавства слідує, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не була працездатною, оскільки є пенсіонером, середній розмір її пенсії за віком на час смерті чоловіка ОСОБА_5 складав 3009 грн. 49 коп., тоді як середньомісячний розмір пенсії її чоловіка - 10493 грн. 90 коп., що суттєво перевищує доходи заявника та свідчить про те, що дохід чоловіка становив більшу частину доходу їх сім`ї, з якого він забезпечував себе та свою дружину. Відтак, дохід ОСОБА_5 був для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась померлим чоловіком своїй дружині ОСОБА_1 , була для неї хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, доведеність таких обставин обсягом наявних доказів, суд поза розумним сумнівом дійшов висновку про можливість задоволення пред`явлених вимог в цій частині.

Відповідно до п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення суду про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого годувальника надає заявниці право на звернення до органів пенсійного фонду щодо вирішення питання призначення пенсії по втраті годувальника згідно ст.ст.37,38 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, суд зауважує, що саме по собі рішення суду про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого годувальника ніяким чином не визначає для органів пенсійного фонду імперативний припис чи обов`язок в призначенні таких виплат. Питання призначення таких виплат вирішується окремо органами пенсійного фонду в межах його компетенції та відповідно до вимог закону за результатом розгляду документів, поданих заявником, а у випадку виникнення спору - такий спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки органи ПФУ є суб`єктами владних повноважень, наділені владними управлінськими функціями.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, враховуючи, що заявником ОСОБА_1 та заінтересованими особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожним окремо, визнано факт сумісного проживання заявника та ОСОБА_5 , по день смерті останнього, про що зазначено в їх заявах по суті справи, а також за відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, зважаючи на відсутність заперечень з цього приводу предстаника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділ перерахунків пенсій №4, суд приходить до висновку про задоволення пред`явлених вимог про встановити факт сумісного проживання заявника та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті останнього.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 13, 19, 76-82, 89, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 315-319, 351-352, 354, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділ перерахунків пенсій №4 про встановлення факту постійного сумісного проживання та факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт сумісного, постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народилася на станції Чу Джамбульської області Росія, разом із чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народилася на станції Чу Джамбульської області Росія, на утриманні її чоловіка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділ перерахунків пенсій №4, , юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 37а.

Повне рішення суду складено 08 квітня 2021 року.

Суддя О.І. Євтушенко