Справа № 301/183/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2021 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Гичка О.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Мелай В.Ю.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся в Іршавський районний суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця в розмірі 5232,45 гривень, посилаючись на те, що ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 12.12.2006 року.

ОСОБА_3 при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві.

АТ КБ «Приватбанк» на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, а ОСОБА_3 надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4000,00 гривень.

АТ КБ ПриватБанк свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_3 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ОСОБА_3 зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_3 померла.

Позичальник, ОСОБА_3 , на день смерті зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 27.03.2011 року має заборгованість 5232,45 гривень (п`ять тисяч двісті тридцять дві гривні сорок п`ять копійок), яка складається з наступного: 1927,26 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 1927,26 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3305,19 гривень заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , так як проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, та як наслідок прийняли спадщину до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлої ОСОБА_3

АТ КБ Приватбанк просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 5232,45 гривень за кредитним договором № б/н від 12.12.2006 року та 2270,00 гривень судового збору.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, а подав заяву, якою позов підтримав, просить його задовольнити, а справу розглянути в його відсутність (а. с. 47).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, просить суд справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення таких не заперечує ( а.с. 69).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов до Правил надання банківських послуг у ПриватБанку№ б/н від 12.12.2006 року ( а.с. 16).

За твердженням позивача ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту змінювався, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 15).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 8-11) вбачається, що відповідач в порушення умов вказаного договору заборгував позивачу 5232,45 гривень (п`ять тисяч двісті тридцять дві гривні сорок п`ять копійок), яка складається з наступного: 1927,26 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 1927,26 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3305,19 гривень заборгованість за простроченими відсотками.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28 березня 2011 року виконкомом Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 10 (а.с. 33).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , так як проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 82).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (12 грудня 2006 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (28 січня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3305,19 гривень, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, в разі укладення договору, кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 3305,19 гривень.

Проте у анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 12.12.2006 року, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла ОСОБА_3 та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання ОСОБА_3 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_3 . Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вказана правова позиція підтверджена постановою Великої палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

У зв`язку із цим, такі Умови та правила надання банківських послуг і Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт не можна вважати складовою частиною укладеного Договору від 12.12.2006 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с. 82) встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_1 : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно відповіді на запит завідувача Іршавської держнотконтори Плетньової Л.М. Вх. № 2599 від 24.03.2021 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася. Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № інформаційної довідки 63974912 за параметрами запиту : ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня ( а.с. 84, 85), з чого слідує, що заяви відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відмову від спадщини не заявлялися.

Отже, позов є обґрунтованим в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 12.12.2006 року в розмірі 1927,26 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 1927,26 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, водночас у задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі по 418,02 гривень з кожного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України та ст. ст. 207, 526, 626, 628, 633,634, 638, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1268, 1270 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК заборгованість за кредитним договором в розмірі 1927, 26 гривень (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім гривень двадцять шість копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 418,02 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 418,02 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Іршавський районний суд Закарпатської області).

Найменування сторін:

- позивач : Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (адреса : 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50);

- відповідач : ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ),

- відповідач : ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 20.04.2021 року.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка