КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №757/5109/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Новак Р.В.

Провадження №22-ц/824/508/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

03 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Сліпченка О.І.,

за участю секретарів Телятник І.М., Налапко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року в справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, в якому просило поновити планування нежитлового приміщення АДРЕСА_1 з відновленням цілісності капітальної стіни житлового будинку шляхом демонтування самовільно прибудованого тамбурного приміщення площею 3,5 кв.м з піддашком площею 8,5 кв.м та відновити віконний отвір в капітальній стіні силами та за рахунок в солідарному порядку відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що будинок АДРЕСА_2 є об`єктом комунальної власності територіальної громади м.Києва, перебуває на балансовому обліку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», який здійснює його обслуговування та контроль за технічним станом конструктивних елементів, інженерного та технічного обладнання, мереж систем теплопостачання, виконанням та дотриманням власниками приміщень правил експлуатації і містобудівного законодавства.

У вересні 2014 року представниками ЖЕД «Печерська брама», що є структурним підрозділом позивача, та за участю мешканців ОСОБА_4 (кв. НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 (кв. НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 (кв. НОМЕР_3) проведено обстеження нежитлових приміщень №1, 2, 3, 32 житлового будинку АДРЕСА_2 на предмет проведення ремонтно-будівельних робіт по влаштуванню вхідних груп до нежитлових приміщень з втручанням в несучі конструкції вищезазначеного житлового будинку, про що складено акт від 14 вересня 2015 року.

За результатами обстеження власнику нежитлового приміщення НОМЕР_4 було надіслано припис-попередження №9/5-ПБ від 23 вересня 2015 року щодо надання до ЖЕД «Печерська брама» проектно-дозвільної документації на влаштування вхідної групи із втручанням в капітальні несучі конструкції будинку.

У відповідь на численні звернення мешканців будинку АДРЕСА_2 щодо погіршення технічного стану належних їм квартир (поява волосяних тріщин на внутрішніх стінах) внаслідок проведення ремонтних робіт в нежитловому приміщенні НОМЕР_4, яке належить відповідачам, працівниками ЖЕД «Печерська брама» 19 жовтня 2015 року були встановлені контрольні маяки в тріщини на стінах зі сторони дворового фасаду біля другого під`їзду між другим та третім поверхами.

З метою перевірки контрольних маяків повторно обстежено житловий будинок АДРЕСА_2 , про що складено акт від 24 листопада 2015 року, згідно якого станом на час обстеження приміщення зачинене, власниками не використовується, вхідна група до даного нежитлового приміщення не демонтована, на дворовому фасаді будинку біля другого під`їзду між другим та третім поверхами спостерігається новоутворена тріщина шириною розкриття близько 0,3 см.

Проектно-дозвільна документація на влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення АДРЕСА_1 відповідачами не надана.

Зазначена вхідна група, яку самовільно влаштували відповідачі до належного їм нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , є об`єктом самочинного будівництва, виконаного внаслідок самовільного перепланування із втручанням в капітальні несучі конструкції будинку, що заборонено чинним законодавством України.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року в задоволенні позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити діївідмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також не враховані норми чинного законодавства України та обставини, які є важливими для правильного вирішення справи по суті.

Так, після прийняття оскаржуваного рішення до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла скарга від мешканця кв. АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , згідно якої відповідачами до теперішнього часу продовжується руйнування будинку.

Судом першої інстанції помилково зроблений висновок, що відповідачами вчинено всі дії відповідно до чинного законодавства, яке регулює містобудівельну діяльність.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що Департаментом з питань державного архітектурного контрою міста Києва порушена процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №533.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Юрченко М.С. заперечував проти апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги, просив її відхилити.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, представників учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 , який здійснює його обслуговування та контроль за технічним станом конструктивних елементів, інженерного та технічного обладнання, мереж систем теплопостачання, виконанням та дотриманням власниками приміщень правил експлуатації і містобудівного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 13 червня 2017 року були власниками в рівних долях нежитлового приміщення АДРЕСА_4 на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2012 року.

Відповідно до акту від 14 вересня 2015 року представниками ЖЕД «Печерська брама», що є структурним підрозділом позивача, за участю мешканців кв. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 ОСОБА_5 , АДРЕСА_6 ОСОБА_6 було проведено обстеження нежитлових приміщень НОМЕР_5 житлового будинку АДРЕСА_2 на предмет проведення ремонтно-будівельних робіт по влаштуванню вхідних груп до нежитлових приміщень з втручанням в несучі конструкції вищезазначеного житлового будинку.

Здійснити обстеження нежитлових приміщень НОМЕР_6 житлового будинку АДРЕСА_2 не вдалось можливим через ненадання доступу власниками приміщення.

Візуальним оглядом огороджувальних конструкцій житлового будинку в межах нежитлових приміщень НОМЕР_6 цього будинку зі сторони головного фасаду зазначеним актом зафіксовано влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення НОМЕР_4 з віконного отвору приміщення в капітальній стіні будинку, площею 14,0 кв.м, та прибудованого тамбурного приміщення площею 3,5 кв.м з піддашком площею 8,5 кв.м.

За результатами обстеження власнику нежитлового приміщення НОМЕР_4 відповідачу ОСОБА_1 по справі було надіслано припис-попередження №9/5-ПБ від 23 вересня 2015 року щодо надання до ЖЕД «Печерська брама» проектно-дозвільної документації на влаштування вхідної групи із втручанням в капітальні несучі конструкції будинку. Разом з тим, вимога позивача була залишена відповідачем без виконання.

Відповідно до акту від 19 жовтня 2015 року внаслідок проведення ремонтних робіт в нежитловому приміщенні НОМЕР_4 працівниками ЖЕД «Печерська брама» 19 жовтня 2015 року були встановлені контрольні маяки в тріщини на стінах зі сторони дворового фасаду біля другого під`їзду між другим та третім поверхами.

З метою перевірки контрольних маяків працівниками ЖЕД «Печерська брама» повторно було обстежено житловий будинок АДРЕСА_2 , про що було складено акт від 24 листопада 2015 року.

Відповідно до свідоцтва від 30 червня 2017 року зареєстрованого за №5159, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О., право власності на частку приміщення цокольного поверху, загальною площею 54,9 кв.м, що розташоване за адресою АДРЕСА_7 , належить ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність позивачем заявлених ним позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам зазначеного процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїй майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Поняття самочинного будівництва врегульовано частиною 1 ст. 376 ЦК України згідно якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням норм і правил.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Нормами ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі також Закон № 3038-17 ) передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону № 3038-17 експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно ст. 189 Житлового кодексу України особи, винні у незаконному переобладнанні та/або переплануванні жилих будинків (квартир), інших жилих приміщень, призначених та придатних для постійного або тимчасового проживання, нежилих приміщень, розташованих у жилих будинках, та/або використанні їх не за призначенням" несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно чинного законодавства України.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачами по справі було проведено реконструкцію нежилого приміщення АДРЕСА_4 .

Після реконструкції об`єкт було введено в експлуатацію, що підтверджується проектом ТОВ «Благобудконсалт» та декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із незначними наслідками (CCI), зареєстрованої Департаментом з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 20 вересня 2018 року №КВ 03.

Документи щодо введення об'єкту в експлуатацію є дійсними, відповідачами вчинено дії відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неврахування норм чинного законодавства України та обставин справи колегія суддів відхиляє.

Також, надходження скарги до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від мешканця кв. АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 на суть розгляду справи не впливає.

Спірний об'єкт після реконструкції введено в експлуатацію. Доказів руйнування будинку з боку відповідачів суду не надано.

Питання порушення Департаментом з питань державного архітектурного контрою міста Києва процедури здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №533 на думку колегії суддів не може бути належним доказом невідповідності документів введення об`єкту в експлуатацію. Зазначений документ не оскаржував ся, є чинним та законним.

Доказів наявності порушень з боку Департаменту з питань державного архітектурного контрою міста Києва суду не було надано.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем не доведені заявлені ним позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 березня 2021 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

О.І. Сліпченко