Справа №519/79/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

13.04.2021 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Южненської міської ради Одеської областіпро встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за участю третьої особи - Южненська міська державна нотаріальна контора нотаріус Туйск Фаїна Леонтіївна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Южного міського суду Одеської області з позовом до Южненської міської ради Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 2010 року проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. До спадкової маси належить вказана квартира. Позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 31.01.2020 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.11.2020 витребувано з Державного нотаріального архіву належним чином завірену копію спадкової справи №7/20 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , закрито підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 15.02.2021, пояснила що з 2010 року по день смерті ОСОБА_2 часто зустрічала позивачку та померлого у під`їзді будинку з покупками, а також бачила, як вони вранці йдуть на роботу з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , так яка проживає по сусідству з позивачкою. Їй відомо, що вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, робили ремонт в квартирі. Позивачка доглядала мати покійного та займалась її похованням. Також вони доглядали разом за могилами покійних родичів ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 15.02.2021, пояснила, що вона знайома з позивачкою та її покійним чоловіком, ОСОБА_2 . Їй відомо, що вони проживали однією сім`єю протягом десяти років, вели спільне господарство.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву, згідно якої просять справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви, згідно яких просять справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

Після його смерті відкрилась спадщина. До спадкової маси належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить померлому на праві приватної власності, що підтверджується копіями договору міни, свідоцтва про право на спадщину за законом, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.23-30).

Похованням ОСОБА_2 та всіма витратами по похованню займалась особисто позивачка, що підтверджується копією договору-замовлення на організацію проведення поховання (а.с.13-13зв).

28.02.2020 до приватного нотаріуса Южненського міського нотаріального округу Одеської області Валігурського М.М. звернулась позивачка з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Спір, що розглядається, стосується встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та реалізації права на спадкування.

Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо жінка і чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п.21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Позивачка є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт спільного проживання однією сім`єю позивача разом із ОСОБА_2 в період з 2010 року по день смерті останнього знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи та підтверджується актом про проживання від 12.12.2019, складеного комісією ТОВ «КК» Добробут-Сервіс», договором-замовлення на організацію та проведення поховання від 17.09.2019, показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначеного предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 265, 315-316, 318-319 ЦПК України, ст.ст.3, 74 Сімейного Кодексу України, ст.ст.2, 16, 1258-1262 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Южненської міської ради Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за участю третьої особи - Южненська міська державна нотаріальна контора нотаріус Туйск Фаїна Леонтіївна - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 2010 року по день смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Южненська міська рада, місцезнаходження: Одеська область, м. Южне, пр. Гр.Десанту, 18, .

Третя особа Южненська міська державна нотаріальна контора нотаріус Туйск Фаїна Леонтіївна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська