КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/7144/2021
Унікальний №753/5555/2020
УХВАЛА

22 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., Журби С.О., Писаної Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року частково задоволено вищезазначений позов.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 101000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із доданою до нею заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. Дана заява заявника була мотивована тим, що копію оскаржуваного рішення відповідачем було отримано лише 18 лютого 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року вищевказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, зокрема задля подачі доказів отримання ним копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року саме 18 лютого 2021 року.

20 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана на виконання вищевказаної ухвали суду, разом із доданими: конвертом у якому надійшло оскаржуване рішення суду першої інстанції та роздруківкою щодо руху даного листа.

З роздруківки про рух листа вбачається, що рішення суду першої інстанції відповідач отримав 16 лютого 2021 року.

Апелянт зазначив, що фактично лист отримав його батько від поштарки 18 лютого 2021 року, а відтак ним було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року з поважних причин, а саме з підстав несвоєчасного вручення йому судом копії оскаржуваного рішення.

Вивчивши наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року, суд дійшов висновку, що апеляційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

Встановлено, що Київський апеляційний суд ухвалою від 02 квітня 2021 року, залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року, подану 22 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції, тобто з пропуском строку на апеляційне скарження, детально роз`яснив заявнику про недоліки його апеляційної скарги і необхідність їх усунення.

З матеріалів справи убачається, що 10 грудня 2020 року Дарницьким районним судом міста Києва було ухвалене рішення у даній справі (а.с.118-123).

Згідно наявної в матеріалах справи копії супровідного листа 10 грудня 2020 року судом на зазначену у позовній заяві поштову адресу відповідача було направлено копію вищевказаного судового рішення.

Відповідно до витягу з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта», наданого відповідачем, вказана поштова кореспонденція була вручена адресату «особисто» - 16 лютого 2021 року (а.с.146).

Відтак, посилання ОСОБА_1 на невчасне передання йому копії оскаржуваного судового рішення спростовується наявними матеріалами справи.

Згідно вимог ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Так, за правилами ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, за правилами вищевказаної норми процесуального закону, строк, протягом якого ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року, сплинув 18 березня 2021 року.

Із апеляційною скаргою на вказане судове рішення ОСОБА_1 звернувсяся до апеляційного суду 22 березня 2021 року (а.с. 136), а отже із пропуском встановленого процесуальним законом строком на апеляційне оскарження.

Враховуючи наведене, заявником не наведено причин, які унеможливили дотримання строків передбачених ЦПК України та розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з апеляційною скаргою. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, а згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Отже зазначені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення підстави для поновлення цього строку є неповажними, суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді К.П. Приходько

Т.О. Писана

С.О. Журба