Номер провадження: 22-ц/813/3702/21
Номер справи місцевого суду: 523/207/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» щодо поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду від 02 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Кисельова В.К. 05 жовтня 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У грудні 2019 року Публічне акціонерне товариство „Одеський нафтопереробний завод" звернулось до суду першої інстанції із заявою щодо поновлення строку на подачі заяву про перегляд заочного рішення суду від 02 серпня 2016 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. В обґрунтування поданої заяви Публічне акціонерне товариство „Одеський нафтопереробний завод" посилається на те, що про існування рішення відповідач дізнався лише з Листа Другого Суворовського відділу ДВС від 27 серпня 2019 р., яке було отримано ним 17 жовтня 2019 р.. З матеріалами справи представник відповідача ознайомився 18 листопада 2019 р.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року клопотання ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, та заяву ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Одеський нафтопереробний завод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити цивільну справу для продовження розгляду до Суворовського районного суду м. Одеси, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано, що матеріали справи не містять даних щодо отримання відповідачем копії заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016 р.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням суду від 02 серпня 2016р. було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» суму у розмірі 56 176 (п`ятдесят шість тисяч сто сімдесят шість) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Копія рішення суду була направлена на адресу ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (а.с. 168).

Однак, у матеріалах справи відсутнє підтвердження вручення ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» копії заочного рішення у встановленому законом порядку.

07 жовтня 2019 р. до суду першої інстанції надійшла заява від представника ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про ознайомлення з матеріалами справи. З матеріалами справи представник відповідача ознайомився 18 листопада 2019 р. (т.1, а.с. 176).

05 грудня 2019 р. до суду першої інстанції надійшла заява від представника ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про перегляд заочного рішення суду від 02 серпня 2016 р.

Відповідно до положень ст. ст. 227 - 232 ЦПК України (чинних на час ухвалення рішення) заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, поданої ним протягом 10-ти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій, воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Так, у справі «Белле проти Франції», Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конституцією України та Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення (фактично - права на виправлення судової помилки) з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (рішення у справах «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Суддя також зазначив, що одним з найбільш складних питань у процесі прийняття рішення про поновлення строку звернення до суду є визначення критеріїв, за якими суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

Що стосується забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо: 1) пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника, а тим більше, якщо пропуск строку стався з вини судів попередніх інстанцій, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним врученням повного тексту судового рішення при одночасній добросовісній поведінці скаржника та вчиненні останнім усіх залежних від нього дій з метою отримання такого рішення; 2) оскарження судового рішення здійснюється не з метою перегляду остаточного рішення, а обумовлено метою виправлення судової помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів особи або становить значний суспільний або у виняткових випадках, державний інтерес.

Колегія суддів зауважує, що матеріали прави не мітять доказів отримання, у встановленому законом порядку, копії заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016р. відповідачем - ПАТ «Одеський нафтопереробний завод». Відповідно, останній був позбавлений можливості подати заву про перегляд заочного рішення у порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 227 - 232 ЦПК України (чинними на час ухвалення заочного рішення).

Посилання суду першої інстанції на існування доказів обізнаності відповідача про існування заочного рішення не підтверджені матеріалами справи, на не можуть бути підставою для позбавлення ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» передбаченого законом права на перегляд заочного рішення.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився із характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, у зв`язку із чим ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року підлягає скасуванню, а цивільна справа - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 369, 367, 368, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року - скасувати.

Цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду від 02 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, - передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе