УХВАЛА

16 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 535/951/17

провадження № 61-5442ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання та визнання майна спільною сумісною власністю, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2018 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2018 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2019 року в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю залишені без змін, а в частині вирішення позовних вимог про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, скасування державної реєстрації права власності скасовані.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю закрито.

Справу у частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, скасування державної реєстрації права власності направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності задоволено.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_1 від 28 травня 2013 року, на одноповерховий житловий будинок (об`єкт нежитлової нерухомості) А-1, із зазначенням 2008 року забудови з цегли, зі складовими у виді кімнати 1 площею 37,1 кв.м., кімнати 2 площею 29,0 кв.м., тамбурів І та ІІ, загальною площею 76,1 кв.м., житловою площею 76,1 кв.м., за внутрішнім обміром 80,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , забудованого і розташованого по суміжній межі одночасно двох земельних ділянок площею 0,15 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка), та площею 0,175 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок за ОСОБА_3 ..

Відповідно до вимог ст.ст. 136, 141 ЦПК України стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 половину понесених судових витрат, що становить 9 858,05 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 14 грудня 2020 року, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2020 року залишено без змін.

30 березня 2021 року ОСОБА_2 звернулася через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2020 року (в частині вирішення питання про розподіл судових витрат) та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в межах розгляду даної справи в сумі 19 716,10 грн.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 24 листопада 2020 року та додатковій постанові Верховного суду від 11 грудня 2020 року у справі № 911/4242/15, від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19; від 17 вересня 2018 року у справі № 740/4059/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 530/1035/16-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 2-941/11; постановах Об`єднаної палати Верховного Суду: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; від 15 травня 2020 року у справі № 910/5410/19; постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц,

Також заявник у касаційній скарзі посилається на порушення судами норм процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна містить клопотання заявника про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Предметом касаційного перегляду є рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2020 року саме в частині вирішення питання про розподіл судових витрат та постанова Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2021 року, яка в іншій частині рішення суду першої інстанції не розглядала.

Системний аналіз Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що законом не передбачено сплату судового збору у разі перегляду судового рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Оскільки, предметом касаційного оскарження є судові рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, то ОСОБА_2 не повинна сплачувати судовий збір за подання даної касаційної скарги, а тому вказане клопотання не підлягає розгляду.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Котелевського районного суду Полтавської області справу

№ 535/951/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун