Справа № 156/688/19
Номер провадження: 2/156/6/21
рядок статзвіту № 7
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
19 квітня 2021 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді Федечко М. О.,
за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача Свистун О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іваничі заяву відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених стороною відповідача у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну часток у праві спільної часткової власності на будинок,
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 30 березня 2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну часток у праві спільної часткової власності на будинок, суд ухвалив відмовити у позові повністю.

Представник відповідача в судових дебатах заявила клопотання про те, що нею буде подано заяву про відшкодування стороною позивача судових витрат за надання професійної правничої допомоги. Згідно реєстру вхідної кореспонденції 05 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_4 та її представник Свистун О.В. звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що у відзиві на позов вказано, що докази про розмір понесених витрат по оплаті правничої допомоги будуть надані суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом про що було також заявлено представником під час судових дебатів. Просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь ОСОБА_4 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу понесення яких підтверджується договором № 21 про надання правничої допомоги від 23 серпня 2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордера від 12 березня 2020 року № 6 та актом виконаних робіт.

19 квітня 2021 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшло заперечення на заяву про вирішення питання щодо судових витрат, у якому просить в задоволенні заяви про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. відмовити у зв`язку з недоведеністю розміру та факту понесення витрат на правничу домогу. У запереченні вказано, що представник відповідача Свистун О.В. протягом розгляду справи не надавала суду документів, які підтверджують її повноваження, як представника у справі. В матеріалах справи міститься копія договору № 21 про надання правничої допомоги, оригінал вказаного договору не був підписаний сторонами. Довіреність або ордер адвоката встановленим процесуальним порядком до матеріалів справи не долучався та в матеріалах справи відсутні. В квитанціях до прибуткового касового ордеру та додатково до заяви немає зазначено належної підстави для сплати, посилання на справу, договір чи іншу ознаку, яка могла б підтвердити зв`язок оплати зі справою. Додатково зазначає, що в акті виконаних робіт міститься підготовка відзиву на позовну заяву, водночас, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, підготовлений у справі № 156/325/19, однак відзиву, підготовленого у справі № 156/688/19 в матеріалах справи немає. Таким чином, у справі відсутні підтвердження, що всі види правничої допомоги адвоката Свистун О.В. зазначені в поданій заяві є пов`язаними зі справою № 156/688/19. Акт виконаних робіт від 30 березня 2021 року поданий відповідачем містить опис робіт та орієнтовану суму очікуваних витрат біля 8000 грн., однак в даному акті немає відомостей про те, що дані роботи виконані, передані адвокатом та прийняті клієнтом, немає остаточної (не очікуваної) вартості виконаних робіт, детального опису та змісту фактично наданих робіт. Зокрема, не зазначено скільки часу витрачено на представництво в судових засіданнях. Водночас з матеріалів справи вбачається, що ні відповідач, ні його представник не приймали участь в судових засіданнях 18.12.2019 року, 13.03.2020 року, 26.05.2020 року, 23.09.2020, 16.11.2020 року зазначених в акті. Виходячи із змісту наданого акту, він є не актом приймання-передачі робіт, а є попереднім розрахунком очікуваної вартості робіт, які будуть надаватися. На підтвердження належного надання адвокатом та отримання клієнтом правничої допомоги, виконання договору про надання правничої допомоги та передання клієнту подані квитанції до прибуткового касового ордеру, однак у графах зазначених ордерів щодо найменування підприємства (установи, організації), якою отримано кошти, нічого не зазначено, в тексті ордерів також відсутні посилання на конкретного адвоката, а саме, адвоката Свистун О.В. У зв`язку із неналежністю вище зазначених підтверджуючих документів про надання правничої допомоги вони не можуть братися до уваги для стягнення таких витрат з іншої сторони. Подана заява про стягнення витрат датована 02 березня 2021 року, однак до заяви додані документи, датовані пізнішими датами, що також викликає сумнів в їх дійсності. Наявні в матеріалах справи договір про надання правничої допомоги укладений між ОСОБА_4 та адвокатом Свистун О.В., попередній розрахунок суми витрат, акт виконаних робіт від 30 березня 2021 року, квитанції до прибуткових касових ордерів не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений та документально обгрунтований, а крім того, має бути безпосередньо пов`язаним із наданням правничої допомоги у конкретній справі, зазначених обставин заявником не доведено. На підставі вказаного, у задоволенні заяви просить відмовити повністю.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просять відмовити у задоволенні клопотання відповідача про компенсацію судових витрат в повному обсязі, з мотивів викладених у запереченні. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що адвокат Свистун О.В. ще під час розгляду цивільної справи попереднім складом суду брала участь у цивільній справі як представник.

Представник відповідача Свистун О.В. в судовому засіданні просить ухвалити додаткове рішення, яким задоволити заяву повністю. Заперечення вказані представником позивача ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки витрати належним чином підтверджені належниим доказами та вказано обсяг робіт, який був виконаний за актом виконаних робіт від 30.03.2021 року. Також вказала, що ще при попередньому складі суду брала участь у розгляді справи на підставі ордеру та в судовому засіданні долучила його копію. Також надала оригінал договору №21 про надання правничої допомоги від 23.08.2019 року, що укладений між ОСОБА_4 та Свистун О.В . Зазначила, що у поданій заяві про розподіл судових витрат допустила описку в частині дати її подання, а саме 02.03.2021 року.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У зв`язку із зазначеним, представник відповідачів звернулась до суду в порядку п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України з відповідною заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

З роз`яснень які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» в п. 20 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та інші правничу допомогу , пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказі щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23 серпня 2019 року № 21, ( копія міститься у матеріалах цивільної справи та у зв`язку з зауваженнями представника позивача оригінал договору надано представником відповідача в судовому засіданні), акту виконаних робіт від 30 березня 2021 року; квитанції до прибуткових касових ордерів № 32 від 23 серпня 2019 року та № 6 від 12 березня 2020 року відповідач понесла 4000 ( чотири тисячі) гривень 00 коп, витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Як вбачається з акту виконаних робіт та матеріалів цивільної справи представником відповідача подавались заяви, клопотання, подано відзив на позов та остання брала участь у судових засіданнях зокрема 30.03.2021 року, 24.02.2021 року, 28.12.2020 року, 17.11.2020 року під головуванням судді Федечко М.О.

На думку суду такий розмір витрат є співмірним зі складністю справи , наданих адвокатом послуг, часом витраченим на виконання відповідних робіт та їх обсягом, значенням справи для сторони.

Що стосується посилання представника позивача ОСОБА_2 , що в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву підготовлений у справі № 156/325/19, однак відзиву підготовленого у справі № 156/688/19 в матеріалах справи немає, то суд зазначає наступне.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2019 року, справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну часток у праві спільної часткової власності на будинок присвоєно єдиний унікальний номер судової справи № 156/688/19, який є незмінний. (а.с.21). Після щорічної перереєстрації справи змінювався лише номер провадження: у 2019 році - номер провадження 2/156/325/19, у 2020 році - 2/156/16/20; у 2021 році - 2/156/6/21.

Попередньому складу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву про зміну часток у праві спільної часткової власності на будинок, у ньому вказано справа № 156/325/19. Вказаний відзив на позовну заяву попереднім складом суду долучено до матеріалів справи. Однак вказана на думку суду описка у номері справи не слугує підставою для того, щоб вважати, що відзив у вказаній справі не поданий відповідачем, вказане спростовується відзивом у якому зазначено: на позовну заяву про зміну часток у праві спільної часткової власності на будинок. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що адвокат Свистун О.В. брала участь у розгляді цивільної справи ще попереднім складом суду. Для усунення сумнівів щодо її повноважень на розгляд вказаної цивільної справи ( наявність у цивільній справі ордеру серії ВЛ №000046598) адвокатом Свистун О.В. подано копію того ж ордеру серії ВЛ №000046598 виданого ще 28.08.2019 року, де вказано номер договору про надання правової допомоги, що міститься в матеріалах цивільної справи. Також представником відповідача надано для огляду ордерну книгу для виключення сумнівів у сторони позивача щодо дати оформлення вказаного ордеру. Крім цього у сторони позивача в ході розгляду цивільної справи з 2019 року не виникало сумнівів щодо повноважень представника відповідача - адвоката Свистун О.В.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові на позивача.

У відзиві на позовну заяву представником відповідачів зазначено про вимогу з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в судових дебатах також про це заявлено та надано докази підтвердження понесення відповідачами витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

З огляду на те, що при ухваленні вищевказаного рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме, не ухвалено рішення стосовно вимоги відповідачів про стягнення судових витрат з позивача, а саме, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270, 352, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 156/688/19 яким стягнути із ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (чотири тисячі) грн. судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. О. Федечко