Справа № 180/1841/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 квітня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі Котовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/1841/20 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчу електричну енергію,-
Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчу електричну енергію.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 до 26.11.2018 року споживала електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , без письмово укладеного договору про користування електричною енергією, її особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно п. 20 ПКЕЕ для населення, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії, є календарний місяць. Плата за спожиту, протягом розрахункового періоду, електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Однак боржник не виконала свої обов`язки споживача, в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 .
20.06.2018 року набули чинності ПРРЕЕ і період розрахунку за спожиту електричну енергію було змінено.
Так, згідно з п.4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку про обсяги поставленої, розподіленої та купленої енергетичної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено те, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяви-приєднань, плати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії, через особистий кабінет в електронній формі. На роздрібненому ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Відповідно, споживач електроенергії ОСОБА_1 , яка споживала електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , приєдналася до діючого договору про постачання електричної енергії, оскільки продовжувала споживати електричну енергію, (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачалася на об`єкт, згідно умов нового договору та здійснювала часткову оплату за споживання електричної енергії.
Крім того, 26.11.2018 року відповідачем було підписано заяву-приєднання фізичної особи до умов договору про розподіл електричної енергії, заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії побутовому споживачу фізичній особі, додаткову угоду до договору № 0119004 про надання додаткових інформаційних послуг, шляхом направлення SMS.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення, не заперечує.
Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла, клопотань від неї також не надходило.
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 15.12..2020 року ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .
У зв`язку з чим відповідач, крім викликів за вказаною адресою, була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті. Оголошення про виклик відповідача опубліковано 16 березня 2021 року.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 26.11.2018 року споживала електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , без письмово укладеного договору про користування електричною енергією для побутових споживачів, її особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відносини між фізичними особами та енергопостачальником до 20.06.2018 року були врегульовані Правилами користування електричною енергією для населення № 1357 від 26 липня 1999 року, з подальшими змінами та доповненнями, які втратили силу, у зв`язку з набуттям чинності Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.
Так, згідно п. 20 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, плата за спожиту електричну енергію протягом розрахункового періоду вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач повинен дотримуватися правил споживання електричної енергії та своєчасно розраховуватися за використану електричну енергію, згідно діючого тарифу.
Однак відповідач не виконувала свої обов`язки споживача, в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 .
20.06.2018 року набули чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії і період розрахунку за спожиту електричну енергію було змінено.
Так, згідно п.4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку про обсяги поставленої, розподіленої та купленої енергетичної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяви-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії, через особистий кабінет в електронній формі. На роздрібненому ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Споживач електроенергії ОСОБА_1 , яка споживала електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно приєдналася до діючого договору про постачання електричної енергії, оскільки продовжувала споживати електричну енергію, (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачалася на об`єкт, згідно умов нового договору та здійснювала часткову оплату за споживання електричної енергії.
Крім того, 26.11.2018 року відповідачем було підписано заяву- приєднання фізичної особи до умов договору про розподіл електричної енергії, заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії побутовому споживачу фізичній особі, додаткову угоду до договору № 0119004 про надання додаткових інформаційних послуг, шляхом направлення SMS ( а.с. 7-12).
Таким чином, у відповідача за період з 11.05.2018 року по 21.01.2019 року за вищезазначеною адресою, утворилась заборгованість за спожиту електроенергію на суму 22 997.85 грн., яка нею до теперішнього часу не сплачена. Обсяги спожитої електроенергії, підтверджуються обходами контролерів, які робили контрольні зняття, дані відображені у розрахункових даних абонента.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктом 42 Правил та п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору.
Постановою ВСУ від 30.10.2013 року у справі 6-59цс13 визначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", що діяв на час виникнення спірних правовідносин, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ними користувалися.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 р. № 6-2951цс15 та у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.01.2019 року у справі № 486/156/17.
Крім зазначеного, нормами ч. 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як зазначає позивач у позові, що на підставі норм законодавства, на суму заборгованості позивачем були нараховані 3% річних у сумі 1443.63 грн. та сума інфляційного збільшення боргу - 1848.12 грн.
На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед позивачем у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" підлягають задоволенню.
Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102.00 грн., сплачений останнім при подачі позову (а.с.5).
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13,19,28,76, 81, 141, 247, 259,263-265,268,273,274-277,279,280-283,289, 352,354,355 ЦПК , ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику", суд-
Позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" - задовільнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних

Суддя: О. С. Янжула