ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року

м. Харків

Справа № 628/5881/18

Провадження № 22-ц/818/2853/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Хорошевський О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката - Мєтєльова Павла Андрійовича на додаткове рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 лютого 2021 року, постановлене суддею Гетьман Л. В., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом після уточнення якого просила в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартистіЅ частини автомобіля в сумі 40551,32 грн.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.01.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задоволено.

22.01.2021 року відповідач звернувся до суду з письмовою заявою, відповідно до якої просить ухвалити додаткове рішення по справі, оскільки в рішенні суду не вказано про стягнення з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати.

Додатковим рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 лютого 2021 року доповнено резолютивну частину рішення суду від 18 січня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, наступним абзацом: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куп`янськ-Вузловий м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , громадянки України, понесені нею судові витрати в сумі 11315,30 грн.

Постановляючи додаткове рішення щодо судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги, суд виходив з того, що розмір заявлених представником позивачки витрат на правничу допомогу є обгрунтованим та документально підтвердженим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким у задоволенні цих вимог відмовити.

Апелянт посилається на те, що додаткове рішення є необгрунтованим.

Сума витрат на правничу допомогу істотно перевищує суму заявлену в попередньому розрахунку в позовній заяві.

Також, зазначено, що з квитанцій наданих на підтвердження сплати за послуги адвоката не можна встановити, що вони мають відношення до цієї справи, а не до інших справ про розірвання шлюбу та стягнення аліментів які подані позивачкою 31.08.2020 також до Куп`янського суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, пунктом 12 статті 2 ЦПК України встановлено, що одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року, № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені.

09 вересня 2020 року до суду першої інстанції в позовній заяві поданій та особисто підписаній позивачкою ОСОБА_1 попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи на загальну суму 3240,80 (а.с.7).

До позовної заяви договорів про надання правничої допомоги позивачкою долучено не було.

17 жовтня 2020 року ОСОБА_1 уклала договір про надання правової (правничої) допомоги - з адвокатом Маслій Т.В. за умовами якого адвокат Маслій Т.В. зобов`язувалася надавати правову (правничу) допомогу ОСОБА_1 шляхом - представництва її інтересів в Куп`янському міськрайонному суді Харківської області у цивільній справі № 628/2292/20 про поділ майна подружжя та надавати інші види правової допомоги (а.с. 143).

17.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 17 жовтня 2020 року в якій зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали цю додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 07 жовтня 2020 року про наступне: Гонорар за правову допомогу встановлюється за представництво інтересів клієнта в Куп`янському міськрайонному суді Харківської області у розмірі 6000,00 грн без урахування часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, та додатково 500,00 грн за участь у кожному судовому засіданні (а.с. 144).

Зазначену додаткову угоду судова колегія до уваги не приймає, оскільки її укладено до договору про надання правової надання правової (правничої) допомоги б/н від 07 жовтня 2020 року, тобто вона не пов`язана з наданням правової допомоги у цій справі, що надавалась на підставі договору від 17.10.2020.

Таким чином, судова колегія позбавлена можливості дійти висновку, що сторонами встановлено порядок, строки та оплату гонорару за надання правничої допомоги.

Згідно акту виконаних робіт та детального опису про надані послуги у зв`язку з розглядом справи 628/2292/20 адвокатом було витрачено 24 години (а.с.148, 149).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, надано договір про надання правової допомоги, додаткову угоду від 17.10.2020 року до договору б/н від 07.10.2020 року, акт виконаних робіт та детальний опис робіт з зазначенням витраченого часу та копії квитанцій по сплаті послуг ОСОБА_3 .

Відомостей про те, яка вартість години роботи адвоката матеріали справи не містять.

З наданих квитанцій не можна встановити їх належність саме до цієї справи, оскільки вони не містять ідентифікуючих ознак які б свідчили, що оплата послуг адвоката відбувалась відповідно до договору про надання правничої допомоги від 17.10.2020 року у справі № 628/2292/20.

Суду не надано розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Між іншим, з відзиву на заяву про ухвалення додаткового рішення поданого ОСОБА_2 вбачається, що відповідач наводив аргументи щодо неспівмірності та необґрунтованості витрат позивачки на професійну правничу допомогу, та просив суд відмовити у їх відшкодуванні.

Суд першої інстанції ці доводи не перевірив та уваги не звернув.

Оскільки витрати на правничу допомогу не підтверджені належним чином, судова колегія не знаходить підстав для задоволення вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат пов`язані з наданням правничої допомоги в сумі 9600,00 грн.

Також не підлягають відшкодуванню поштові витрати у сумі 74,50 грн, оскільки це не ті витрати які можна віднести до витрат пов`язаних із розглядом справи у розумінні ст. 133 ЦПК України.

Проте, враховуючи, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2021 року залишеного без змін постановою Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, за правилами ст. 141 ЦПРК України судовий збір у сумі 840,00 грн та витрати понесені за проведення оцінки майна, що є предметом поділу у сумі 800,00 грн покладаються на відповідача.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382 ЦПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката - Мєтєльова Павла Андрійовича задовольнити частково.

Додаткове рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 лютого 2021 року змінити.

Викласти мотивувальну частину рішення в частині розподілу судових витрат в редакції цієї постанови.

Заяву відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Доповнити резолютивну частину рішення суду Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 січня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, наступним абзацом: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куп`янськ-Вузловий м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , громадянки України, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,00 грн та витрати понесені за проведення оцінки майна у сумі 800,00 грн.

В іншій частині заяву ОСОБА_1 про розподіл судлових витрат залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 196, 12 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 23.04.2021.