ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-426/11
Провадження № 22-ц/4820/611/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю заявника

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-426/11 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року в складі судді Яцини О.І. у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо визнання неправомірною та скасування довідки-розрахунку заборгованості по аліментам.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментам № 44189655 від 05 жовтня 2020 року.

В своїй скарзі заявник посилався на те, що на примусовому виконанні у Святошинському відділі державної виконавчої служби у місті Києві перебуває виконавче провадження № 44189655 з примусового виконання виконавчого листа № 2-426 від 14 жовтня 2011 року, виданого Новоушицьким районним судом Хмельницької області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/4 частини всіх доходів, починаючи з 15 вересня 2011 року і до її повноліття.

05 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Вітюком І.Д. здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів і згідно довідки-розрахуноку № 44189655 заборгованості по аліментам, станом на 05 жовтня 2020 року становить 157152,54 грн. При проведенні розрахунку старшим державним виконавцем Вітюком І.Д. з червня 2014 року по листопад 2018 року розраховано заборгованість, виходячи із середньої заробітної плати по місту Києву.

Проте ОСОБА_1 вказував, що з 26 грудня 1996 року і по день подачі цієї скарги є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Тому нарахування йому заборгованості по середній заробітній платі по місту Києві є неправомірним і таким, що порушує його права, оскільки в даному випадку державний виконавець зобов`язаний застосовувати середню заробітну плату визначену для Хмельницької області. Крім того, заявник вказував, що про наявність оскаржуваної довідки-розрахунку заборгованості дізнався під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження на прийомі у державного виконавця 28 січня 2021 року.

Тому, ОСОБА_1 просив визнати неправомірною та скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам № 44189655 від 05 жовтня 2020 року, видану старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вітюком І.Д. та зобов`язати ДВС здійснити перерахунок заборгованості по аліментах, застосовуючи середню заробітну плату визначену для Хмельницької області.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року в задоволенні скарги відмовлено.

ОСОБА_1 не погодився з такою ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою. Апелянт вказує, що висновки суду суперечать дійсним обставинам справи, так як відповідно до довідки-розрахунку йому нарахована заборгованість по сплаті аліментів за період з червня 2014 року по 14 червня 2019 року, виходячи із середньої заробітної плати обрахованої по місті Києву, проте у місті Києві він не проживає і не працював, а працював у 2011 році у ФОП ОСОБА_4 у м. Вишгороді Київської області. Апелянт вважає, що суд не прийняв до уваги, що офіційне місце його реєстрації - АДРЕСА_1 і той факт, що місце реєстрації він не змінював, зокрема, і в період здійснення нарахування заборгованості по аліментах. Крім того, ОСОБА_1 посилається, що в 2016-2017 роках він вимушено перебував на території м. Києва, оскільки проходив лікування від онкологічного захворювання в умовах стаціонару в Київської обласній клінічній лікарні і відповідно в той період не отримував ніяких доходів. З листопада 2018 року він повернувся до роботи у м. Вишгород, при цьому отримував офіційні доходи з яких сплачував відповідні податки, тому з цього період державний виконавець мав змогу перевірити дійсний розмір його заробітку та визначити суму відрахувань, проте цього не зробив, обмежившись лише розміром середньої заробітної плати визначеної для міста Києва.

Тому ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року та постановити нову ухвалу про задоволення, поданої ним скарги.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2011 року Новоушицьким районним судом Хмельницької області видано виконавчий лист № 2-426 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого с. Куча Новоушицького району Хмельницької області, працюючого у ФОП ОСОБА_4 в м. Вишгород Київської області, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі ј частини всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 вересня 2011 року до її повноліття.

Даний виконавчий лист перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженні № 38411202.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 23 червня 2014 року виконавче провадження № 38411202 закінчено в зв`язку з тим, що боржник не працює в ПАТ «Київхліб», а виконавчий лист № 2-426 від 14 жовтня 2011 року направлено для виконання у відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві

Постановою державного виконавця відділу ДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Київ від 28 липня 2014 року відкрито виконавче провадження № 44189655 за виконавчим листом № 2-426 від 14 жовтня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Постанова про відкриття виконавчого провадження боржником оскаржена не була.

На даний час вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у Святошинському районному відділі ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції .

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження № 44189655, державним виконавцем вживалися відповідні заходи щодо виконання рішення суду, зокрема, було надіслано запити до різних державних установ щодо наявності доходів та майна у ОСОБА_1 . Крім того виносилося подання про відібрання у нього пояснень щодо злісного невиконання рішення суду, вимога про негайне погашення існуючої заборгованості по аліментах, винесено постанови про накладення арешту на майно боржника; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматично зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України в зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів.

Також в матеріалах виконавчого провадження є відповідь державному виконавцю з Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб від 04.08.2014 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 .

В своїй заяві до начальника відділу ДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Київ від 12 лютого 2020 року ОСОБА_1 вказав свою адресу проживання: АДРЕСА_3 .

05 жовтня 2020 року державний виконавець здійснив розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, яка станом на цю дату становить 157152 грн. 54 коп., при проведенні розрахунку старшим державним виконавцем Вітюком І.Д. за період з червня 2014 року по листопад 2018 року застосовано середню заробітну плату по місту Києву.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 18 цього ж Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

У відповідності до ст. 71 вищевказаного Закону порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій( або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або)розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

П. 4 розділу розділу 16 XVI. Особливості виконання рішень про стягнення аліментів Інструкції з організації примусового виконання рішень, сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

За нормами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

З аналізу даних норм права та за відсутності прямої вказівки в нормах права слід зробити висновок, що заборгованість по аліментам особі, яка не працювала на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості за місцем виконання судового рішення.

В зв`язку з перебуванням та роботою боржника в м. Києві стягувач звернулась до органів державної виконавчої служби м. Києва для примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів і органами державної виконавчої служби в м. Києві на підставі норм ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника аліментів на утримання дитини.

Такі дії виконавчої служби щодо місця виконання виконавчого листа у встановленому порядку боржником оскаржені не були.

З таких обставин, оскільки виконавчі дії, в тому числі й які оскаржуються, здійснювались за місцем проживання та перебування боржника в м. Києві органами державної виконавчої служби м. Києва, то колегія суддів вважає, що дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, станом на 05 жовтня 2020 року за період з червня 2014 року по листопад 2018 року з розрахунку середньої заробітної плати по місту Києву є правомірними, а висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги законними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що апелянт у місті Києві не проживає і не працював, суд першої інстанції не прийняв до уваги офіційне місце його реєстрації АДРЕСА_1 і той факт, що місце реєстрації він не змінював, зокрема, і в період здійснення нарахування заборгованості по аліментах, вимушено перебував на території м. Києва, оскільки проходив лікування від онкологічного захворювання в умовах стаціонару в Київської обласній клінічній лікарні і відповідно в той період не отримував ніяких доходів слід відхилити,

Сам факт періодичного проживання і перебування боржника по аліментам на території м. Києва в період з червня 2014 року по листопад 2018 року підтверджується матеріалами справи, на підставі норм ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого листа є м. Київ і саме за місцем виконання виконавчого листа визначено середню заробітну плату працівника для даної місцевості, а тому місце реєстрації проживання боржника в цьому випадку у зв`язку з виконанням виконавчого листа в м. Києві у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» не має значення для визначення середньої заробітної плати працівника для відповідної місцевості при розрахунку заборгованості по аліментам.

При цьому, з листопада 2018 року державний виконавець нараховував аліменти з заробітної плати боржника за місцем його роботи після його працевлаштування у м. Вишогород Київської області, а тому твердження апелянта, що державний виконавець мав при розрахунку заборгованості брати середню заробітну плату по Київській області є безпідставними.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права та підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох