ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/5130/16-ц

провадження № 22-ц/4809/547/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Дьомич Л.М., Письменного О.А.,

з участю секретаря Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр», інтереси якого представляє адвокат Іванченко Володимир Володимирович.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2020 року, у складі головуючого судді Кулінки Л.Д. у справі за заявою про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами (том 4, а.с. 203-205).

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначав, що суд в рішенні від 24.02.2017 не дослідив обставини щодо матеріального права заявника бути ознайомленим зі змінами у виробництві і праці через колективний договір, зареєстрований у порядку закону, які б закріпили та підтвердили право відповідача на скорочення.

Вказував, що на час ухвалення рішення судом від 24.02.2017, відповідач не зареєстрував зміни в організації виробництва праці, і тим самим сфальшував підстави та відомості в документах на звільнення, чим було створено штучні умови звільнення заявника.

Вважає, що впродовж часу з 20.07.2016 по 24.02.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» не реєструвало зміни в організації виробництва праці, які б дали підстави звільнити заявника з посади провідного інженера-конструктора.

Вказував, що доказом нововиявлених обставин є саме відсутність зміни в організації праці у вигляді зміни попередньої редакції структури підприємства та зазначених посад та рівня оплати праці, які в новій редакції колективного договору повинні були відрізнятись, який повинен був бути поданий для реєстрації у реєстраційний орган, тобто зміни повинні були відповідати документам які б стали підставою для звільнення заявника з займаної посади.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2020 року у задоволенні заяви про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами відмолено.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року залишено в силі.

Заявник подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що на думку позивача суд першої інстанції невірно зрозумів, які саме обставини позивач вважає нововиявленими.

Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні відмови в розгляді по суті нововиявлених обставин допустив порушення норм процесуального права, а саме не надав аналізу в судовому рішенні про відсутність змін на момент розгляду справи та коли такі зміни повинні були бути запроваджені, де порядок прийняття змін в організації виробництва і праці описані в заяві за нововиявленими обставинами для скасування рішення суду першої інстанції від 24.02.2017, що потягло матеріальне порушення його прав розгляду нововиявлених обставин та аналізу їх на законність свого судового рішення та звільнення.

Ухвалою Кропивницького апеляційного від 09.02.2021 відкрито апеляційне провадження у даній справ.

Представник відповідача, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Крім того, представник відповідача просить стягнути з позивача витрати пов`язані із розглядом даної справи.

Колегія суддів, дослідивши обставини апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено, що наказом ТОВ «Друкмаш-центр» від 20 липня 2016 року № 141-К ОСОБА_2 звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням посади провідного інженера-конструктора, яку він займав, і відсутністю його письмової згоди щодо переведення на запропоновану іншу вакантну посаду. При цьому первинна профспілкова організація ТОВ «Друкмаш-центр» надала згоду на його звільнення.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ від 01 листопада 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів даної справи позивач неодноразово звертався до суду із заявами про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, частини четвертої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Виходячи з аналізу вказаної норми, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В пунктах 3, 4, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції послався на те, що заява ОСОБА_1 частково обгрутовуються обставинами, які виникли, змінилися після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення.

Суд вважав, що обставини на які посилається позивач є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Вказане узгоджується із правовою позицією, яка викладена в пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами». В цьому ж пункті вказано на те, що судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 вказував саме на нові докази, які не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

В пункті 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», роз`яснено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Судом зазначено, що заявником проігноровані вищезазначені роз`яснення і всупереч ним в заяві вказано на неповне встановлення фактичних обставин, що спростовано судами вищих інстанцій. Більш того, в своїх поясненнях заявник вже посилався на обставини, викладені в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами при перегляді рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24.02.2017 року та попередніх заявах про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи роз`яснення, викладені в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», зокрема при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 Цивільного процесуального кодексу України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 Цивільного процесуального кодексу України. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Проте, вказані заявником обставини не могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Позивач також посилається, зокрема, на фальшивість письмових доказів у справі, та які суд першої інстанції досліджував під час розгляду справи.

Зазначає, що сфальсифіковані відомості про скорочення нібито його посади, яка не скорочувалась. Звільнення не стосувалось його посади та його.

Однак, з таким твердженням позивача погодитися не можна з таких підстав.

Зі змісту ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України вбачається, що завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного судового рішення, як підстави для його перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо.

При цьому, такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили. Тобто, наявність таких нововиявлених обставин має бути підтверджена лише визначеними процесуальним законом засобами доказування.

Позивач допустимих доказів існування нововиявлених обставин, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, не надав, а тому його твердження про фальшивість письмових доказів, якими Кіровський районний суд м. Кіровограда обґрунтовував своє рішення від 24 лютого 2017 року, є безпідставним.

Матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду вказаної справи питання законності звільнення заявника досліджувалося в судах всіх інстанцій. Рівнів, при цьому суди вищих інстанції погодилися з висновками суду першої інстанції та залишили рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24.02.2017 в силі.

Колегія суддів вважає, обставини на які посилається позивач не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Аргументи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

У відповідності до ст..141 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374,375,375,381-384,429 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2020 року- залишити - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» (5) судові витрати у розмірі 1500,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

15.04.2021- складено постанову

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний