Провадження №2-о/523/130/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Аліної С.С.,

за участі секретаря - Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтували тим, що з 29.07.2011р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу подружжя мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведуть, переконані, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх спільним інтересам, як окремих осіб, що має для них істотне значення.

09.12.2020р. в судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, розгляд справи було відкладено на 25.03.2021р. о 11-00 год., у звязку з відсутністю письмового повідомлення у справі про час та місце розгляду справи ОСОБА_2

25.03.2021р. в судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, розгляд справи було відкладено на 15.04.2021р. о 12-10 год. , у звязку з відсутністю письмового повідомлення у справі про час та місце розгляду справи ОСОБА_2 ,

15.04.2021р. в судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника ОСОБА_2 - адвоката Єршової А.С. надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність заявника ОСОБА_2 та про розгляд справи у відсутність адвоката Єршової А.С.

15.04.2021р. в судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Хлєбнікової Н.А. надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність заявниці ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає про те, що заява є обґрунтованою, є доказаною, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 29.07.2011р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який зареєстровано Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 504 (а.с.7).

За період перебування у шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13,14)

Судом встановлено про те, що сімейне життя подружжя не склалось, у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, що стало підставою припинення сімейно-шлюбних відносин, тривалий час подружжя спільного господарства не ведуть, мають обопільне бажання розірвати шлюб на підставі спільно поданої заяви.

06.11.2020р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про визначення місця мешкання дітей та участь у вихованні дітей, у якому сторони досягли згоди відносно того, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, що підтверджується договором про визначення місця мешкання дітей та участь у вихованні дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 06.11.2020 за р. № 2898 (а.с.15).

06.11.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , укладено договір про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на квартиру. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 передав у власність дітей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , по 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим припинилося їх право на аліменти, що підтверджується договором про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на квартиру, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 06.11.2020 за р.№ 2895 (а.с.16).

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст.55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як роз`яснено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Стаття 109 Сімейного кодексу України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

При таких обставинах, суд вважає доведеним той факт, що рішення заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких подружжя наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, та відповідає їх дійсній волі, не зачіпає та не порушує їх особисті та майнові права, та права їх малолітньої дитини, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, останній час подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, досягли спільної згоди щодо участі у виховані дитини, умов проживання та розміру матеріальної допомоги на утримання дитини, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України,

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який укладено 29.07.2011р. та зареєстровано Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 504 - розірвати.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.04.2021 року.

Суддя Аліна С.С.