Провадження № 2/127/2603/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки в спільному майні,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки в спільному майні.

Позов мотивований тим, що позивачу на підставі договору дарування від 01.02.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-73, в житловому будинку АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності 21/50 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. Право власності на зазначену частину будинковолодіння зареєстровано Вінницьким ООБТІ і записано в реєстрову книгу за реєстровим №18612 книга №96.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №689409, виданого 12.09.2006 року Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №38, позивач є власником земельної ділянки площею 0,0339 га, кадастровий номер :03:047:0024, яка розташована по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та самообслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Власником інших 29/50 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель на підставі договору дарування від 14.12.1988р. є ОСОБА_2 .

Умовами цього договору визначено, що у постійне користування відповідача відійшли: кімната 1-6, 1-7, загальною площею 36,4 кв. м, прибудова «А1», ганок, козирок, хлів «Б», льох «п/Б», 1/2 вбиральні «Г».

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 належить лише 29/50 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, вона користується всім спільним будинковолодінням, позивача у його частину приміщення не допускає, змінила замки на вхідних дверях.

Укласти договір про виділ частки у натурі, а також отримати висновок про можливість виділу в натурі належної позивачу частки та здійснити розрахунок часток у спільному майні позивач відмовляється, що стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом.

Після проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи (висновок №ОС-391 від 30.11.2020 р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та просив виділити йому в натурі 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №1 (додаток №12) Висновку ОС-391 від 30.11.2020 р. за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи.

Представник відповідача подала відзив на позов, в якому зазначила про те, що позов визнається частково та просила виділити ОСОБА_1 частку будинковолодіння за варіантом №4 (Додаток №13) Висновку ОС-391 від 30.11.2020 р. за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи. Оскільки, на її думку, саме такий варіант передбачає найменше відхилення від ідеальних часток і відповідно передбачає найменший розмір грошової компенсації за їх відхилення.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 пояснила суду, що при визначенні варіантів виділу в натурі, позивачу не враховувались межі земельної ділянки, зазначені в державних актах. Не враховані межі земельної ділянки також у варіантах №3 та 4. Натомість, у варіантах № 1 та 2 межі земельної ділянки враховувались. Кімнати 1-4,1-5,1-8,1-9 по виділу №1 (додаток №12), розташовані на земельній ділянці, яка належить позивачу ОСОБА_1 . Пропонуючи варіанти № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 експерт не робила прив`язки до земельної ділянки, але певні варіанти співпадають з межами та конфігурацією земельної ділянки позивача ОСОБА_1 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку (це варіанти №1 та №2).

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення експерта, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачу на підставі договору дарування від 01.02.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-73, в житловому будинку АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності 21/50 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. Право власності на зазначену частину будинковолодіння зареєстровано Вінницьким ООБТІ і записано в реєстрову книгу за реєстровим №18612 книга №96.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №689409, виданого 12.09.2006 року Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38, позивач є власником земельної ділянки площею 0,0339 га, кадастровий номер :03:047:0024, яка розташована по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та самообслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Власником інших 29/50 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель на підставі договору дарування від 14.12.1988р. є ОСОБА_2 .

Умовами цього договору визначено, що у постійне користування відповідача відійшли: кімната 1-6, 1-7, загальною площею 36,4 кв. м, прибудова «А1», ганок, козирок, хлів «Б», льох «п/Б», 1/2 вбиральні «Г».

ОСОБА_2 належить лише 29/50 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, проте вона користується всім спільним будинковолодінням, позивача у його частину приміщення не допускає.

Укласти договір про виділ частки у натурі, а також отримати висновок про можливість виділу в натурі належної позивачу частки та здійснити розрахунок часток у спільному майні позивач відмовляється.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2020 року по справі було призначено судово оціночно-будівельну та будівельно-технічну експертизи.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертиз №ОС-391 від 30.01.2020 року запропоновано 4 варіанти виділу в натурі 21/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , належних позивачу ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що найбільш доцільним та справедливим варіантом виділу йому частки у вказаному будинковолодінні є варіант №1 (додаток №12), тому що саме згідно з цим варіантом йому виділяються в натурі приміщення, які дозволяють нормально проживати разом зі своєю сім`єю (вагітною дружиною і двома дітьми). Окрім того, позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0339 га за адресою: АДРЕСА_1 та саме у варіанті №1 всі об`єкти нерухомості, запропоновані до виділу, розташовані на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, і навпаки згідно з варіантом № НОМЕР_3 кімната 1-4 не виділяється позивачу в натурі, тобто залишається у володінні відповідача, хоча фактично ця кімната знаходиться на належній ОСОБА_1 земельній ділянці.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності.

При виборі варіантів виділу в натурі частки в будинку суд виходив з такого.

За варіантом №1 (додаток №12) до висновку №ОС-391 від 30.11.2020 року всі об`єкти нерухомості, запропоновані до виділу, розташовані на належній ОСОБА_1 земельній ділянці. В іншому ж варіанті №4, кімната 1-4 не виділяється позивачу ОСОБА_1 в натурі, тобто залишається у володінні відповідача ОСОБА_2 , хоча фактично ця кімната знаходиться на належній ОСОБА_1 на праві власності земельній ділянці. Цей факт визнається сторонами та підтвердила в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 . Щодо розміру грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток, у варіанті №1 в порівнянні з варіантом № НОМЕР_3 , така сума є суттєво більшою (76827,00 грн. проти 19207,00 грн.). Позивач погодився на сплату на користь відповідача грошової компенсації у більшому розмірі.

З огляду на викладене, суд знайшов законним і доцільним виділ у натурі 53/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами саме за варіантом №1 (додаток №12), який не порушуватиме право позивача ОСОБА_1 на володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована кімната 1-4 в будинку.

Суд, проаналізувавши письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши висновок експертизи ОС-391 від 30.11.2020 р. та письмові докази в справі, та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати в справі складаються з : сплаченого позивачем судового збору і витрат за проведення судової експертизи, які сплачені сторонами в рівних частках. Відтак відшкодуванню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 357, 364 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , згідно з варіантом №1 (додаток №12) Висновку ОС-391 від 30.11.2020 р. за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи, а саме : житлову кімнату 1-4 площею 12,4 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 19,9 кв.м, прихожу 1-8, кухню 1-9 площею 24,4 кв.м, гараж літ. «В», сарай літ. «в», сарай літ. «Д», огорожі №1, 1/2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 76827,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат із сплати судового збору 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 21.04.2021 р.

Суддя