Справа № 159/5166/20
Провадження № 2/159/113/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Лесика В.О.,

з участю секретаря - Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позовних вимог.

АТ Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про сплату заборгованості за договором про надання банківських послуг в сумі 30489, 83 грн.

В обґрунтовані зазначеного позову позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 14.03.2012 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ними та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів» додаються до позовної заяви.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті, позивача АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Зважаючи на викладене, позивач зазначив, що підписавши заяву між сторонами у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК) та кредитного договору (ст.1054 ЦК).

Враховуючи на порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з посиланням на вимоги ст.634, 639, 207, 638, 526, 527, 530, 610, 1054, 1056 ЦК України, «Умов та правил надання банківських послуг» позивач просить ухвалити рішення, відповідно до якого стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.08.2020 року, в сумі 30489, 83 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 27914, 85 грн., нарахованої пені - 2574, 98 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що позов не визнає в повному обсязі і в його задоволені просить відмовити, при цьому вказав, що підписаною анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг 14.03.2012 року, він не був ознайомлений та не підписував Умов кредитування, яка є невід`ємною частиною Договору.

При цьому, надані позивачем Умови не містять посилання на особу відповідача ОСОБА_1 , а сам текст Умов доданий позивачем до позову не датований та не має посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням, а тому встановити з якими саме Умовами було ознайомлено відповідача неможливо, враховуючи і ту обставину, що події мали місце у 2012 році.

Крім того, неможливо встановити з якими саме Тарифами банку був ознайомлений відповідач при зверненні з заявою до позивача, зважаючи на те, що додані позивачем Тарифи банку, також не датовані та не мають посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням. Незрозуміло, які Тарифи банку діяли на момент звернення відповідача до банку з анкетою-заявою та які діяли в подальшому, враховуючи, що відповідно до Умов вони є змінними.

Правові підстави вважати, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 14.03.2012 року був укладений Догорів про надання банківських послуг за наданими позивачем доказами, відсутні, оскільки позивачем не доведено, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Зазначає також, що позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості та з якого суд мав би встановити, який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником, а доданий до матеріалів Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить відомостей про тип картки, яка було надана відповідачу, відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останнього з обраним Тарифом кредитування, враховуючи, що вказаний витяг містить чотири типи карток «Універсальна» з різним видом кредитування.

Рух справи в суді.

Позовна заява подано до суду 09 жовтня 2020 року.

12 жовтня 2020 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача.

18.11.2020 року отримано повідомлення про реєстрацію відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 20.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 17.12.2020 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

17.12.2020 року судове засідання було відкладено за клопотанням відповідача та призначено на 28.01.2021 року.

28.01.2021 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача та призначено на 04.03.2021 року.

04.03.2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку з зайнятістю головуючого в іншому проваджені та призначено на 11.03.2021 року.

11.03.2021 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача та призначено на 02.04.2021 року.

01.04.2021 року представником позивача було подано відповідь на відзив, у якому позивач зазначив, що 13.01.2009 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правила надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна».

Надалі відповідач підписав заяву № б/н від 14.03.2012 року. 07.10.2013 року відповідачу було перевипущено кредитну картку на престижну картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці.

Перевипуск картки відповідачем підтверджується банківською випискою по картковому рахунку.

Позивач вказує також, що із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Розрахунок заборгованості банку проведений автоматизовано системою станом на 30.08.2020 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його виконання.

Позивач заперечив також щодо застосування до даного спору строку позовної давності, так як відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 06.2022 року. Позивач ж звернувся до суду з позовом до відповідача 04.10.2020 року - до спливу строку позовної давності.

У зв`язку з цим, обставини на які відповідач посилається не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

До початку розгляду справи представник відповідача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача тіло кредиту в сумі 27914, 85 грн. і понесені судові витрати, при цьому надавши розрахунок заборгованості за Договором від 14.03.2012 року.

Позиція учасників судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте вказав, що не заперечує про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав додаткове пояснення та відповідну заяву про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності наявної заборгованості.

Фактичні обставини справи.

Суд, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами 14.03.2012 року було укладено Договір банківських послуг без номера, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Даний договір укладено у формі Анкети -заяви, в якій ОСОБА_1 завірив своїм підписом, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить Договір про надання банківських послуг.

Будь яких інших договорів, тарифів та доданих до них ОСОБА_1 не підписував.

У відповідності до довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідач на підставі кредитного договору б/н від 14.03.2012 року в черговий раз отримав 07.10.2013 року, 18.07.2014 року, 02.10.2018 року платіжні картки:

- 51687…..6842 термін дії якої 05.17 року;

- 414960….32138 термін дії 07.18 року;

- 41496…..38171 термін дії 06.22 року.

Як слідує із розрахунку заборгованості наданої банком, станом на момент видачі нової платіжної картки відповідачу, тобто на 07.10.2013 року, заборгованість за кредитом відсутня.

Згідно довідки банку 31.10.2013 року, на відкритий картковий рахунок було встановлено кредитний ліміт 2000 грн.

За розрахунком банку станом на 30.08.2020 року, за тілом кредиту рахується заборгованість в сумі, що становить 27914, 85 грн.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Перевіривши доводи позивача та відповідні заперечення відповідача, а також провівши відповідні підрахунки, суд приходить до однозначного висновку про відмову в задоволені позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Одним із видів договорів за способом укладення є договір приєднання.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома.

Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, споживач ознайомлений з ними та погодився на їх застосування, особливо коли ці Умови та Тарифи постійно змінюються.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріалами справи підтверджено користування ОСОБА_1 у період з 07.10.13 року картковими рахунками, номера яких зазначено вище та проведення по них операцій по списанню та зарахуванню коштів.

Згідно розрахунку заборгованості в період з 07.10.2013 року по 01.09.2014 року, процентна ставка становила - 27, 6%, з 01.09.2014 року по 17.03.2015 року - 32, 4%, з 01.04.2015 року - 42%, і в подальшому була також змінена на 3,5% на місяць.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, Банк внесені відповідачем кошти зараховує на погашення нарахованих процентів за користування кредитом за ставкою на місяць 2,7% з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року, з 01.04.2015 року 3,5%.

Обґрунтовуючи правомірність таких нарахувань, Банк посилався на витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в «Приватбанку», витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «універсальна», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємну частину договору.

Проте, надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою даного кредитного договору, оскільки відповідачем вони не підписані, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме з такими Умовами та тарифами погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Отже, внесені відповідачем кошти підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту.

За математичним підрахунком згідно виписки по рахунку сума використаного відповідачем ОСОБА_1 кредиту становить 472250, 06 грн, на повернення кредиту відповідачем внесено - 479106, 15 грн.

Заявлена до стягнення сума боргу утворилась за рахунок самостійного списання Банком відсотків та пені, що не відповідає умовам кредитування.

Позивачем не надано суду інших доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми боргу по тілу кредиту, тому ці вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позову залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 12,76-81,141, 274-278 ЦПК України, статтями 526, 627, 628, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.03.2012 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 20 квітня 2021 року.

Головуючий: В.О.Лесик