Справа №278/960/21
У Х В А Л А

21 квітня 2021 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

До Житомирського районного суду Житомирської області в порядку цивільного судочинства надійшла зазначена заява.

Суд, дослідивши матеріали заяви прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

До заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Як вбачається із поданої заявником заяви, до неї не додано копій документів для направлення боржникові.

Разом з тим, ЦПК України не врегульовано питання щодо подачі заяви про видачу судового наказу з наданням копій всих додатків для боржника.

Зважаючи на приписи ч. 1 та ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне у даному випадку застосувати положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, згідно якої, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а тому, заявнику необхідно надати всі додатки для боржника ОСОБА_2 , оскільки для нього подано лише копію заяви про видачу судового наказу.

Крім того, заявниця має визначитись з видом заяви, оскільки в поданій заяві вказано, що це "позовна заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів", у той час як за нормами ЦПК України існує як позовне провадження (Розділ ІІІ, ст. 175), так і наказне (розділ ІІ Наказне провадження, ст. 163), що регулють різні за змістом провадження.

Враховуючи те, що заявник не позбавлений можливості усунути недоліки, суд, відповідно до ст. 185 ЦПК України, вважає вірним залишити заяву без руху і надати ОСОБА_1 строк для виправлення зазначених недоліків (надати відповідну заяву до суду з копіями такої заяви та додатків до неї для боржника (відповідача).

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 10, 160, 162, 163, 169, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити заяву без руху, надавши заявнику час строк для усунення її недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання примірника цієї ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік