Справа № 296/5255/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"02" квітня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Рабчинської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем;

- стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання синів в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування вимог зазначила, що з 22.07.2011 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народилися сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Відповідач постійно влаштовує безпідставні сварки, вчиняє відносно позивача домашнє насильство. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сімї є неможливим, суперечить інтересам подружжя та інтересам дітей. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дітей не надає, тому звернулась до суду з даним позовом.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечувала (а.с.27).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, у тому числі, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.07.2011р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1078 (а.с.4).

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

З урахуванням обставин справи, позиції позивача щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання на предмет задволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, суд враховує наступне.

Матеріали справи свідчать, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно довідки, виданої Попільнянською селищною радою об`єднаної територіальної громади Попільнянського району Житомирської області №246 від 19.06.220р. діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають без реєстрації за адресою проживання матері: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідачем не доведено неможливості сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі, заявленому позивачем.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання синів у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі в розмірі 840,80 грн. та на користь позивача 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-281, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 22.07.2011р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1078 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.06.2020 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення встановленого розміру аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2

Cуддя В. П. Маслак