Справа № 522/6925/21
Провадження № 2-з/522/200/21
УХВАЛА

20 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

16 квітня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 подана її представником адвокатом Самусом Є. С., про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій вона просить заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 14.01.2015 р., 09 березня 2021 року стало відомо, що у квартирі АДРЕСА_3 , яка межує з її квартирою, відбуваються ремонтні роботи. Після огляду квартири нею було виявлено, що міжквартирна стіна зруйнована, а квартира заявника забруднена будівельним сміттям. Заявник посилається на те, що будівельні роботи у квартирі АДРЕСА_3 проводяться без дозвільних документів та викликають труднощі з експлуатації належного їй майна, а увесь будинок приведено у аварійний стан. Внаслідок демонтажу спільної стіни та будівництва нової, фактична площа квартири АДРЕСА_3 була збільшена за рахунок площі квартири, належної ОСОБА_1 , на що остання згоди не надавала. Подальші ремонтні роботи можуть потягти за собою руйнування квартири та призвести до повної втрати заявником свого майна.

Зазначає, що має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 , предметом якого є зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з тим, заявник пропонує застосувати заходи зустрічного забезпечення позову у відшкодування можливих збитків особи, з позовом до якої в подальшому має намір звернутися заявник, у розмірі 500 гривень.

Заява з доданими до неї матеріалами отримана суддею 19 квітня 2021 року.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечуєтьсянакладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 указаної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У поданій заяві заявник зазначає, що має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 , предметом якого є зобов`язання вчинити певні дії, проте не конкретизує позовні вимоги, що унеможливлює встановити наскільки заявлені заходи забезпечення позову пов`язані з предметом позову, з яким має намір звернутися заявник, наскільки вони співмірні позовним вимогам і яким чином ці заходи фактично реалізують мету їхнього вжиття.

Крім того, ОСОБА_1 у поданій заяві не зазначено про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. Ю. Федчишена