Справа № 131/133/21
Провадження № 2/131/279/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Курман Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації процесуальної дії технічними засобами в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дашівської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід - ОСОБА_2 .

На день смерті покійний був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1, яка на даний час перейменована на АДРЕСА_3 . За місцем останнього проживання та смерті ОСОБА_2 було відкрито спадщину.

На день його смерті залишилося спадкове майно, що складалося з земельної ділянки, площею 2,0615 га, кадастровий номер :01:000:0157, що розташована на території Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала покійному на підставі розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області від 07.05.2004 року за №155.

Державного акту покійний не встиг отримати, оскільки помер до виготовлення правовстановлюючих документів.

За життя ОСОБА_2 не було складено заповіту.

Для переоформлення своїх спадкових прав на спадкове майно позивачем було зібрано всі необхідні документи. З метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, він звернувся до державного нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори та отримав роз`яснення, що у написанні прізвища покійного діда ОСОБА_2 та написанні прізвища позивача у паспорті та свідоцтві про народження існують розбіжності, тому є необхідність встановити факт родинних відносин. Крім того у разі відсутності документів на майно є неможливим переоформити спадщину у нотаріальному порядку.

Враховуючи дані обставини ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задоволити його позовні вимоги.

Представник заінтересованої особи - Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, проте селищний голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти встановлення юридичного факту, про який просить заявник, не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, приходить до слідуючого висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.10).

Згідно заяви про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3 , який стверджує, що ОСОБА_2 є його батьком та враховуючи записи у свідоцтвах про народження ОСОБА_4 , про батьків, можна встановити тотожність (а.с. 17), відповідно довідки виконавчого комітету Дашівської селищної ради №10 від 20.01.2021 після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняв громадянин ОСОБА_1 , а саме: розпорядився особистими речами спадкодавця (а.с. 18), а також згідно свідоцтв про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 (а.с. 14), ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 (а.с. 11) та ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 (а.с. 12) підтверджується факт наявності родинних стосунків позивача з покійним ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає за можливе встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт родинних відносин між ОСОБА_1 та покійним дідом ОСОБА_2 , а саме, що позивач являється онуком померлого по батьківській лінії.

Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

На день смерті ОСОБА_1 мав у власності земельну ділянку, площею 2,0615 га, кадастровий номер :01:000:0157, що розташована на території Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала покійному на підставі розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області від 07.05.2004 року за №155. (а.с. 19-23).

Згідно копії паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1 (а.с. 7), копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 (а.с. 12), заяви про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3 , який стверджує, що ОСОБА_2 є його батьком та враховуючи записи у свідоцтвах про народження ОСОБА_4 , про батьків, можна встановити тотожність (а.с. 17), відповідно довідки виконавчого комітету Дашівської селищної ради №10 від 20.01.2021 після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняв громадянин ОСОБА_1 , а саме: розпорядився особистими речами спадкодавця (а.с. 18), позивач є внуком спадкодавця, а відповідно є спадкоємцем за законом на його майно.

Спадкодавцем за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок».

Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що:

«Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України).»

Згідно п.7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини однак нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я покійного.

Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати на завершення приватизації та проведення державної реєстрації права на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, площею 2,0615 га (кадастровий номер :01:000:0157), що розташована на території Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначену для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір, пропорційно до задоволених вимог.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись ст. 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та покійним дідом - ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_1 являється онуком ОСОБА_2 по батьківській лінії - сином ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення приватизації та проведення державної реєстрації права на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, площею 2,0615 га (кадастровий номер :01:000:0157), що розташована на території Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначену для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , поштова адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дашівська селищна рада Вінницької області, адреса: 22740, вул. Горького, 9, смт Дашів Іллінецького району Вінницької області.

Головуючий: