Справа № 459/1813/20
Провадження № 2/459/130/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 квітня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судового засідання Данилів О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю органа опіки та піклування Виконавчого комітету Червоноградської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В :

03.07.2020 року позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить: зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у виховані сина ОСОБА_4 :особисті побачення з сином без присутності матері в суботу та неділю, в час перебування сина з батьком в одному населеному пункті, з 11.00 по 18.00 год. за київським часом; спільний відпочинок батька з сином щороку строком не менше, ніж два тижні поспіль впродовж місяців липня-серпня, без участі матері в межах Італії та/або України;необмежена можливість спілкуватися з сином засобами телефонного та іншого телекомунікаційного зв`язку, через мережу Інтернет за допомогою Skype, Viber, WhatsАРР та ін. у вільний для дитини час протягом дня до 23.00 год. за київським часом. На обгрунтування своїх вимог послався на те, що 30.07.2009 року між сторонами укладено шлюб. Від подружнього життя у них на території Італії народився син ОСОБА_3 . Згідно з довідкою №6128/338 від 29.10.2009 року ОСОБА_3 зареєстрований громадянином України.Після народження сина відповідач тривалий час працювала за кордоном, син перебував на утриманні та вихованні батька. Після повернення відповідача з Італії шлюб між сторонами було розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.07.2015 року.З 22.12.2014 року він сплачує аліменти на користь відповідача на утримання сина. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено: надано дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон та тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України до Італійської Республіки (Італії) неповнолітньому і громадянину України ОСОБА_3 у супроводі матері ОСОБА_2 або іншої уповноваженої нею особи, без згоди та супроводу батька ОСОБА_1 на період з 01 листопада 2016 року до 01 грудня 2018 року.На підставі вказаного рішення відповідач вивезла дитину до Італії в м. Рим, де дитина проживає на даний момент з матір`ю, відвідує школу та облаштовує свій побут.Оскільки він не хотів травмувати сина конфліктами з матір`ю, він не оголошував дитину в розшук та не ініціював повернення його до України, стабільно спілкувався з сином, а за можливості його навідував в Італії та в Україні.Однак останнім часом мати обмежує спілкування батька з сином за допомогою соціальних мереж, не відпускає сина на відпочинок з батьком.Вищезазначене обмежує права батька на участь у вихованні сина.Оскільки дитина проживає на території Італії, він бажає безперешкодно спілкуватися з сином за допомогою засобів телефонного та іншого телекомунікаційного зв`язку, через мережу Інтернет. Зважаючи на те, що син відвідує школу в Італії, а його літні канікули припадають на липень-серпень, він хоче забирати сина на відпочинок на території Італії чи України на строк не менше 2 тижні поспіль впродовж липня-серпня без присутності матері, з правом відвідувати інших родичів на території України.

17.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

12.11.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву не подала.

Представник органа опіки та піклування у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що рішення від 30.11.2020 року №155 підтримує.

Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.07.2015 року розірвано шлюб, зареєстрований між сторонами 30.07.2009 року.

Від подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що посвідчується витягом зі свідоцтва про народження за 2009 рік № НОМЕР_1 , частина 2, серія НОМЕР_2 .

Згідно з копією довідки №6128/338 від 29.10.2009 року ОСОБА_3 зареєстрований громадянином України.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: надано дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон та тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України до Італійської Республіки (Італії) неповнолітньому і громадянину України ОСОБА_3 у супроводі матері ОСОБА_2 або іншої уповноваженої нею особи, без згоди та супроводу батька ОСОБА_1 на період з 01 листопада 2016 року до 01 грудня 2018 року.

Відповідно до копії довідки від 25.05.2020 року №4118, ОСОБА_1 сплачував на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у період з 22.12.2014 року по 20.05.2020 року.

Згідно з копією довідки Угринівського ліцею від 28.05.2020 року №85 ОСОБА_3 відвідував дошкільний підрозділ Угринівського ліцею з 04.04.2013 року і вибув 01.10.2014 року у зв`язку зі зміною місця проживання. Дитину приводив тільки батько. Зі слів батька, мати в той час перебувала за кордоном.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю записана ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

Відповідно до копії довідки про проживання від 23.05.2019 року ОСОБА_6 проживає у м. Рим.

Згідно звитягом з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 30.11.2020 року №155 вирішено дозволити батьку ОСОБА_1 зустрічатися з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в суботу та неділю з 11.00 год. до 18.00 год., а також спільний відпочинок протягом двох тижнів у липні-серпні щороку.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (141 СК України далі - СК).

Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст. 142 СК).

Відповідно до ст. 150 СК батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 СК батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно зі статтею 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК).

Відповідно до частин 2, 3 статті 157 СК той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Виходячи з інтересів дитини та умов її нормального виховання, ураховуючи її вік, висновок органа опіки та піклування, за відсутності доказів заперечення позову, відповідача слід зобов`язати не чинити перешкод позивачеві у спілкуванні з сином й позивачеві необхідно визначити спосіб його участі у вихованні дитини, про який він просить.

Отже, позов задовольняється.

Враховуючи задоволення позову, керуючись положенням ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 840, 80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 280-283, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у виховані сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:особисті побачення з сином без присутності матері в суботу та неділю, в час перебування сина з батьком в одному населеному пункті, з 11.00 по 18.00 год. за київським часом; спільний відпочинок батька з сином щороку строком не менше, ніж два тижні поспіль, упродовж місяців липня-серпня, без участі матері в межах Італії та/або України;необмежена можливість спілкуватися з сином засобами телефонного та іншого телекомунікаційного зв`язку, через мережу Інтернет за допомогою Skype, Viber, WhatsАРР та інших у вільний для дитини час протягом дня до 23.00 год. за київським часом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 )

Повне рішення складено 20.04.2021 року.

Суддя: В. В. Грабовський