УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10226/17

Номер провадження 6/495/4/2021

06 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському заяву ФОП ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 495/10226/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із заявою про заміну стягувача в порядку статті 442 ЦПК України, відповідно до якої просить замінити стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа № 495/10226/17, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () на його правонаступника фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Вказану заяву заявник обґрунтовує наступним. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2018 року позовні вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. 16.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 16/11/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 по Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АЕ/6299712 від 10.12.2015 року. Як вбачається з Додатку № 1 до Договору Первісний кредитор передав Новому кредитору права вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 46 383,21 гривень. Тобто ФОП ОСОБА_1 є правонаступником ПрАТ «СК «ВУСО» у правовідносинах по стягненню з ОСОБА_2 страхового відшкодування у порядку регресу на підставі вищевказаного рішення суду.

06 квітня 2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Царенко О.О. подав до канцелярії суду заперечення на заяву про заміну стягувача з проханням відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача. В своїх запереченнях адвокат Царенко О.О. зазначає, що відступлення права вимоги до ФОП ОСОБА_1 не можливо, оскільки останній не є факторинговою компанією та без статусу фінансової компанії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2021 року заяву ФОП ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача було прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника ОСОБА_2 адвоката Царенка О.О.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року розгляд справи було відкладено за заявою представника ОСОБА_2 адвоката Царенка О.О.

У судове засідання 06.04.2021 року учасники справи не з`явились.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні), суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду знаходилась цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про відкодування шкоди, завданої в результаті ДТП.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 26.04.2018 року позов ПрАТ «СК «ВУСО» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « ВУСО» шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу у розмірі 44783,21 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн. Вказане рішення набрало чинності 29.05.2018 року.

10.08.2018 року позивачу були видані два виконавчих листа про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошових коштів у розмірі 44 783,21 гривень та 1600 гривень. Вказані листи були пред`явлення до виконання до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, виконавче провадження № 5780556.

16 листопада 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 був укладений Договір № 16/11/2020 про відступлення права вимоги, згідно з пунктом 2.1 якого: у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

З врахуванням викладеного, заявник правомірно та обґрунтовано звернувся до суду з даною заявою, яка підлягає задоволенню з метою можливості виконання рішення суду та захисту законних прав та інтересів стягувача.

Відповідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в Постанові від 20.11.2013 року (справа №6-122цс13), виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Для правонаступника усі дії, вчиненні до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч.5 ст.442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду з даною заявою з метою можливості виконання рішення суду та захисту законних прав та інтересів стягувача.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 6 Конвенції проголошує право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових аспектів до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось на шкоду однієї зі сторін. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення суду, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греціїї» (980-079) від 19 березня 1997 року). Права особи вважаються захищеними після повного виконання рішення суду.

Статтею 124 Конституції України передбачено, судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Щодо наголошень адвоката Царенко О.О., суд звертає його увагу на наступне.

Як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

З аналізу статей 512-518 Цивільного кодексу України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 Цивільного кодексу України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги.

Зазначені доводи висловлені Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 провадження №12-97гс18.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву ФОП ОСОБА_1 обґрунтованою, заявленою на законних підставах, а тому такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 260,261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, ст.ст.11, 512, 514, 520 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ФОП ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 495/10226/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Замінити стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа № 495/10226/17, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () на його правонаступника фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя О.О.Боярський