РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Запорожець М. Б.

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - територіальна громада, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, представник відповідача - Шатна М. С.

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження, за відсутності учасників справи, в залі суду, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади, в особі Зміївської міської ради, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, третя особа - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

23.10.2020 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади, в особі Зміївської міської ради, про визнання за нею права власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, в межах згідно з планом, з цільовим використанням: обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ХР № 090333, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 13.12.1984 вона уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище " ОСОБА_1 " на прізвище чоловіка " ОСОБА_1 ".

05.08.2017 її чоловік. На випадок своєї смерті чоловік заповіту не залишив, має місце спадкування за законом. В передбачений Цивільним кодексом України строк, а саме 09.02.2018, вона звернулась до Зміївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її чоловіка.

17.04.2020 державний нотаріус Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясова Т. В. видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом, яке залишилось після смерті чоловіка, яке складається з 1/2 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, 17.04.2020 державний нотаріус Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясова Т. В. видала їй свідоцтво про право власності, яким посвідчується її право власності на 1/2 частку у зазначеному вище будинку з надвірними будівлями, що належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя.

За життя на ім`я її чоловіка Зміївською міською радою Харківської області видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІII-ХР № 090333, зареєстрований в Книзі записів Державних актів за № 8425, на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Фактично зазначена земельна ділянка знаходиться за однією адресою з будинком - АДРЕСА_2 , але у неї відсутня можливість надати нотаріусу відповідні документи. Натомість, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , за іншою особою в зв`язку з чим державний нотаріус Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясова Т. В. 28.07.2020 видала йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона дізналась, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 , яка залучена в якості третьої особи.

Історія з адресою земельної ділянки та житлового будинку, які є спадщиною, що залишилась після смерті її чоловіка є наступною: 15.10.1990 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та праві особистої власності її чоловікові була передана земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 .

14.05.1991 рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради № 189 було закріплено за домоволодінням по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 земельну ділянку в розмірі 1 000 кв.м.

В березні 1997 року був затверджений акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради від 16.12.1997 була змінена нумерація будинку з номеру АДРЕСА_1 на АДРЕСА_4 .

26.12.2002 рішенням виконавчого комітету за № 515 було вирішено оформити право власності на будинок в цілому на ім`я її чоловіка, але в рішенні зазначена вже інша адреса: АДРЕСА_4. В цей же день її чоловікові видане свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради № 158 від 25.04.2003 змінена нумерація будинку з АДРЕСА_4 на АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Зміївського міського голови від 18.02.2016 за № 11 АДРЕСА_5 перейменований на АДРЕСА_5 .

Щоб дізнатися коли та ким було здійснено перейменування АДРЕСА_5 на АДРЕСА_5 та отримати копії підтверджуючих документів вона зверталась до Зміївської міської ради та до архівного відділу Зміївської районної державної адміністрації.

Зміївська міська рада листом її повідомила, що рішення про перейменування АДРЕСА_5 на в`їзд в міській раді відсутнє.

Архівний відділ Зміївської РДА видав їй архівну довідку про те, що в архівних документах Зміївської міської ради за 1998-2000 роки рішення про перейменування АДРЕСА_5 на АДРЕСА_5 відсутнє.

Таким чином вона не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, яка залишилась після смерті її чоловіка, оскільки у неї відсутня можливість надати нотаріусу документи, які б підтверджували перейменування АДРЕСА_5 (ця адреса розташування земельної ділянки зазначена в Державному акті на право власності на земельну ділянку) на АДРЕСА_5 (на цей час - АДРЕСА_5 ) в м. Змієві, де фактично знаходиться земельна ділянка, що змушує її звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 27.10.2020 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 20.11.2020.

20.11.2020 підготовче засідання відкладено, в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

04.02.2021 судовий розгляд відкладено, в зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

11.03.2021 в зв`язку з першою неявкою позивача та третьої особи відкладено судовий розгляд.

19.04.2021 належним чином повідомлені учаснику справи в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності на задоволені позовних вимог наполягала.

Представник відповідача Шатна М. С. подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі.

Третя особа ОСОБА_3 неодноразово в судове засідання не з`явилася, була повідомлена повістками, направленими рекомендованими листами (а. с. 58, 68, 72, 80), не повідомила про причини нез`явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала.

Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Спірним є право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,1000 га в межах згідно з планом, з цільовим використанням : обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ХР № 090333 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 (а. с. 13).

Згідно свідоцтву про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 (а. с. 9) позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а. с. 10).

Відомостями свідоцтва про право на спадщину за законом, 17.04.2020 посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясовою Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 377, спадкова справа № 23/2018, підтверджується, що спадкоємицею майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а. с. 11).

На підставі свідоцтва про право власності, 17.04.2020 посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясовою Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 375, спадкова справа № 23/2018, ОСОБА_1 належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в указаній частці складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а. с. 12).

На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 15.10.1990 ОСОБА_4 була передана земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 1 000 кв. м, що підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 15.10.1990, проектом Форма № 2, Дозволом від 05.10.1990, Актом від 05.10.1990, рішенням Готвальдівської міської ради № 295 від 18.08.1990, рішенням Зміївської міської ради № 189 від 14.05.1991, Актом № 12 від 04.03.1997, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а. с. 15-25).

На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ІІІ-ХР № 090333 від 21.11.2002 ОСОБА_4 був власником земельної ділянки, загальною площею 0,100 га, що знаходиться на території Зміївської міської ради Харківської області, АДРЕСА_1 (а. с. 13).

Рішенням Зміївської міської ради № 304 від 16.12.1997 вирішено: п. 2 найменувати АДРЕСА_5 і провести нумерацію будинків на ньому " ОСОБА_4 з НОМЕР_4 на НОМЕР_5" (а. с. 26).

Рішенням Зміївської міської ради № 515 від 26.12.2002 вирішено: оформити право приватної власності на будинок в цілому за ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , видати свідоцтво про право власності згідно п. 1 цього рішення (а. с. 27).

Згідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 08.01.2003 Зміївською міською радою житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 , належав ОСОБА_4 на праві приватної власності (а. с. 28).

З рішення Зміївської міської ради № 158 від 25.04.2003 вбачається, що проведено перенумерацію будинків по АДРЕСА_5 ОСОБА_4 з номеру НОМЕР_5 на номер НОМЕР_6 (а. с. 29-30).

Згідно до додатку до розпорядження міського голови від 18.02.2016 № 11 змінено назву "АДРЕСА_5" на " АДРЕСА_5" (а. с. 31).

Постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясової Т. В. № 518/02.31 від 28.07.2020 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю документів щодо належності спадкодавцеві земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а. с. 14).

З листа Зміївської міської ради № 02-23/К-477 від 21.09.2020 вбачається, що на теперішній час відповідно внесених до словнику вулиць Державного реєстру речових прав на нерухоме майно актуальний запис по м. Зміїв: АДРЕСА_5. Документи за терміном зберігання, які знаходяться за місцем їх формування в міській раді (документи постійного та тимчасового зберігання знаходяться в міській раді з 2016 року) рішення про перейменування АДРЕСА_5 на в`їзд відсутні (а. с. 32).

З архівної довідки Архівного відділу Зміївської районної державної адміністрації Харківської області № 01-56/336 від 12.10.2020 вбачається, що в архівних документах Зміївської міської ради м. Зміїв Харківської області за 1998-2000 роки рішення про перейменування АДРЕСА_5 на АДРЕСА_5 відсутнє (а. с. 33).

З Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Зміїв Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області від 02.10.2020 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 148 510 грн 00 коп. (а. с. 34).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 228693350 від 20.102020 вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 35).

З Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та госп-х споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку та госп-х споруд, належить померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ХР № 090333 від 21.11.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8425 та виданого ОСОБА_4 . Земельна ділянка має прямокутну конфігурацію, під`їзд здійснюється з боку АДРЕСА_5 . На час обстеження на земельній ділянці знаходиться будинок і будівлі, які належать померлому ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.01.2003, виданого на підставі рішення виконкому Зміївської міської ради від 26.12.2002, № 515 (а. с. 36-50).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідністю зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідністю зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтями 1261, 1262 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Спірна земельна ділянка, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ХР № 090333, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У ОСОБА_1 відсутня можливість надати нотаріусу документи, які б підтверджували перейменування АДРЕСА_5 на АДРЕСА_5.

Прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка, позивач отримала свідоцтва про право на спадщину на майно, щодо якого були наявні правовстановлюючі документи, але не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, площею 0,1000 га, в межах згідно з планом, з цільовим використанням: обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Отже, позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази, якими підтверджується, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спірна земельна ділянка, входить до складу спадщини, на яку вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 200, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,1000 га, в межах згідно з планом, з цільовим використанням: обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ІІІ-ХР № 090333, виданого 21.11.2002 на підставі рішення виконкому Зміївської міської ради Харківської області від 16.12.1997 № 301, у якому адреса земельної ділянки зазначена: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач - територіальна громада, в особі Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області, місцезнаходження за адресою: 63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 16, .

Третя особа - ОСОБА_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_7 .

Повне рішення складене 19.04.2021.

Головуючий: В. В. Овдієнко