Провадження № 22-з/802/14/21 Категорія: 79 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної ради, Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Волинської обласної ради на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 23 березня 2021 року закрито апеляційне провадження відкрите ухвалою Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної ради, КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

На адресу Волинського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення у даній справі додаткового судового рішення про стягнення з Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 10000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Від представника Волинської обласної ради Сидун О.С. надійшло заперечення на заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, у якому ОСОБА_2 просить відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, вважаючи її безпідставною, а вимоги викладені в ній такими, що не узгоджуються з нормами процесуального права, які регулюють порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України справу розглянуто без виклику учасників справи.

Згідно з ч.5 ст. 268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що у задоволені заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою, пунктів 1, 4 частиною третьої статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення, ОСОБА_1 мотивує тим, що ним у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено, що у зв`язку з розглядом даної справи він очікує понести судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. До заяви ОСОБА_1 було долучено договір про надання правової допомоги від 23 лютого 2021 року, квитанцію № 1 від 24 лютого 2021 року про оплату витрат на правову допомогу. Посилаючись на приписи ч. 5 ст. 142 ЦПК України просить такі витрати стягнути з відповідача - Волинської обласної ради.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Нормами 255 ЦПК України передбачені підстави закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про неможливість ототожнення понять «закриття провадження у справі» та «закриття апеляційного провадження».

В свою чергу положенняст. 255 та ст. 362 ЦПК України містять різні підстави для закриття провадження у справі та для закриття апеляційного провадження.

При цьому наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття апеляційного провадження призводить до залишення в силі рішення суду першої інстанції, що саме і підтверджує різне значення.

Таким чином ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачає можливість компенсації судових витрат лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом, у тому числі в апеляційній інстанції.

Компенсацію судових витрат у випадку закриття апеляційного провадження нормами ЦПК України не передбачено.

Крім того слід зазначити, що норма ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачає компенсацію судових витрат відповідачу, а не позивачу, яким в даній справі є заявник ОСОБА_1 ..

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що у задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення на стадії закриття апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 142, 197, 270 , 268, 381 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної ради, Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: