СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/108/21
ун. № 759/7527/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції та просив скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений у виконавчому провадженні №1371906 від 05.07.2000 року.

Перевіривши матеріали скарги, вважаю, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби врегульований розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до ч. 5 ст. 59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей15,16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

З матеріалів скарги вбачається, що згідно відповіді з Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції, наданої заявником, в системі АСВП відсутні відомості щодо виконавчого провадження №1371906 від 05.07.2000 року.

З урахуванням викладеного, Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції позбавлений можливості здійснити дії щодо зняття арешту з належного ОСОБА_1 квартири через відсутність вказаного виконавчого провадження, а тому арешт підлягає зняттю за рішенням суду.

Таким чином, у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції належить відмовити та роз`яснити заявнику право на звернення до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, як це передбачено нормами ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186 ЦПК України, суддя,-,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 до відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо ( частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Твердохліб Ю.О.