Справа 688/3144/20
№ 2/688/96/21
Рішення

Іменем України

13 квітня 2021 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Мазур Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Березенської Н.О.,

представника позивача адвоката Вітюка С.В.,

представника відповідачів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , - адвоката Янцеловського М.Ф.,

представника відповідача Судилківської сільської ради

Шепетівського району - Верхогляда В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання заповіту нікчемним, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , Судилківськоъ сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання нікчемним заповіту, вчиненим ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та посвідченим Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . В установлений законом строк, він звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Шепетівської районної державної нотаріальної контори. На його звернення, нотаріус повідомила про те, що спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, є він - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 . В подальшому, було встановлено, що заповіт на користь ОСОБА_1 був посвідчений в.о. старости ОСОБА_6 , який був відповідальним за вчинення нотаріальних дій, на підставі рішення Судилкільської сільської ради від 04.01.2017 року на території сіл: Городище, Красносілка, Пашуки Шепетівського району. Відповідно до відомостей єдиного реєстру юридичних осіб Городищенська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області перебуває в стані припинення з 16.06.2017 року. Вважає, що у представника Судилківської сільської ради, в.о. старости сіл Городище, Красносілка, Пашуки - ОСОБА_6 , право на посвідчення заповітів виникло саме з 16.06.2017 року.

Ухвалою судді Мазур Н.В. від 08 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання заповіту недійсним, призначено підготовче судове засідання, витребувано з Шепетівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи №210/2017.

02 лютого 2021 року відповідач Судилківська сільська рада подала відзив на позов в якому вказала, що відповідно до ст.8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» повноваження сільських, селищних, міських рад, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, об`єднаною територіальною громадою. Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою. Згідно ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: вчинення нотаріальних дій з питань віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану. Відповідно до рішення І сесії УІІІ скликання Судилківської сільської ради від 04.01.2017 року №44 «Про покладення обвязків із вчинення нотаріальних дій», на в.о. старости у селах Городище, Красносілка, Пашуки, ОСОБА_6 покладено обов`язки щодо вчинення нотаріальних дій на території сіл Городище, Красносілка, Пашуки. Ввжає, що в.о. старости сіл Городище, Красносілка, Пашуки ОСОБА_6 був уповноважений на здійснення нотаріальних дій на підставі рішення І сесії УІІІ скликання Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 04.01.2017 року №44 «Про покладення обов`язків із вчинення нотаріальних дій», яке ніким не оспорено та не визнано протиправним і тому доводи позивача про те, що заповіт посвідчено не уповноваженою особою є неналежними доказами, підстави для визнання заповіту нікчемним відсутні.

12 лютого 2021 року представник позивача ОСОБА_7 подав до суду заяву про уточнення предмету спору, у якій просив замінити у мотивальній частині позовної заяви ім`я та по батькові заповідача з ОСОБА_8 на ОСОБА_4 , та прохальну частину викласти у редакції: визнати заповіт, вчинений ОСОБА_4 15.06.2017 року на користь ОСОБА_1 , посвідчений Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області - нікчемним.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, викликано в судове засідання, заявлених представником позивача, свідків.

Позивач ОСОБА_3 , відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомленні належним чином через їх представників.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Вітюк С.В. заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, з підстав наведених у позові. Крім того, просив суд врахувати покази свідка ОСОБА_9 в тій частині, що заповідач просив посвідчити заповіт на відповідача ОСОБА_1 лише на житловий будинок, а не на все майно, як зазначено у заповіті. Крім того, вказав що спірний заповіт був виготовлений заздалегідь у сільській раді, що підтверджує його нікчемність.

Представник відповідачів адвокат Янцеловський М.Ф. у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відсутні, передбачені законом, підстави для визнання заповіту нікчемним. Вважає, що спірний заповіт був вчинений уповноваженою на те особою, в.о. старости сіл Городище, Пашуки, Красносілка Судилківської сільської ради об`єднаної територіальної громади - ОСОБА_6 у відповідності до вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та норм цивільного законодавства та рішення 1-ої сесії УІІІ скликання Судилківської сільської ради №44 від 04.01.2017 року, яка призначила останнього відповідальним за вчинення нотаріальних дій. Зазначив, що посилання представника позивача на показання свідка ОСОБА_9 про те, що заповідач заповів відповідачу ОСОБА_1 лише будинок, а не все належне йому майно є таким, що не відповідає дійсності, оскільки даний свідок показала, що погано пам`ятає події трьохрічної давності, що саме заповідав померлий, але добре пам`ятає, що заповів будинок у тому числі. Крім того, вважає, що посилання представника позивача на те, що спірний заповіт був виготовлений заздалегідь, не є підставою для визнання його недійсним.

Представник Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, 15 червня 2017 року, ОСОБА_4 склав заповіт, який був посвідчений в.о. старости (сіл: Городище, Пашуки, Красносілка,) Судилківської сільської ради Шепетівського району ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за №20/3, відповідно до якого заповів все майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, на користь ОСОБА_1 .

У зв`язку з хворобою, на прохання заповідача, та неможливістю підписати власноруч за його дорученням та у присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також в.о. старости сіл ОСОБА_6 , заповіт був підписаний ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько позивача, ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 02 листопада 2017 року Шепетівським міськрайонним відділом ДРАЦСу головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №210/2017, заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Шепетівської районної нотаріальної контори подали його син ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . До складу спадщини входить земельна ділянка з кадастровим номером :04:031:0240 та житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 своїми підписами у заповіті засвідчили, що вони не є спадкоємцями за заповітом, членами сім`ї та близькими родичами спадкодавця за заповітом та попереджені про необхідність додержання таємниці заповіту. Заповіт уголос прочитаний свідками у присутності заповідача.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що дуже добре знала померлого ОСОБА_4 , є сусідкою, була свідком при посвідчені заповіту в.о. старости ОСОБА_6 ОСОБА_4 при укладені заповіту був у свідомості, але знаходився у лежачому стані, на запитання відповідав ясно, говорив, що хоче все майно заповісти на ОСОБА_12 . За нього заповіт підписала ОСОБА_11 , оскільки заповідач хворів і сам не міг це зробити.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_4 , не є його родичем, а є однофамільцем, була свідком при посвідчені заповіту. На час вчинення заповіту ОСОБА_4 був при пам`яті, все добре розумів, бажав заповісти своє майно на ОСОБА_13 . Стверджує, що на даний час погано пам`ятає деякі деталі як проходило посвідчення заповіту, пройшло багато часу.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що вона як соціальний працівник бувала в будинку ОСОБА_4 , він був лежачий хворий, але все добре розумів. Вона була запрошена підписати зповіт, який останній бажав зробити. В її присутності, двох свідків, та в.о. старости ОСОБА_6 ОСОБА_4 заявив, що хоче скласти заповіт на ОСОБА_13 , оскільки інші родичі заможні і не потребують його допомоги. Вона особисто підписала заповіт за заповідача, оскільки це зробити він сам він не міг у зв`язку з хворобою.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що з 28 грудня 2016 року відповідно до рішення сесії Судилківської сільської ради виконував обов`язки в.о. старости на на території сіл Городище, Пашуки, Красносілка Судилківської сільської ради об`єднаної територіальної громади. 15 червня 2917 року до нього прийшла дружина ОСОБА_4 та попросила посвідчити заповіт, який хотів зробити її чоловік. Він розмовляв з ОСОБА_4 , останній був при свідомості та просив скласти заповіт на ОСОБА_1 . Він підготував проект такого заповіт, у присутності свідків та соціального працівника ОСОБА_11 такий заповіт був прочитаний вголос, заповідач погодився з текстом. Заповіт за заповідача був підписаний ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_4 у зв`язку з хворобою не міг його підписати самостійно.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Як передбачено ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою та другою статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

У частині четвертій статті 207 ЦК України зазначено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Статтею 1253 ЦК України передбачена можливість посвідчення заповіту при свідках, яке відбувається за бажанням заповідача. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 істаттею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю і не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; спадкоємці за заповітом; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Згідно із вимогами частини другої статті 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року (далі - Порядок) визначено порядок посвідчення заповіту.

Так, у пункті 1.2. розділу I цього Порядку в редакції 2011 року зазначено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Пунктом 2.1. розділу II Порядку встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Відповідно до положень пункту 2.3. розділу II Порядку при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього.

Згідно із пунктом 2.11. розділу II Порядку посвідчення заповітів, засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності підпису на документах, видача дубліката посвідченого документа здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1.4. розділу III Порядку, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю.

Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6. розділу II цього Порядку.

Як передбачено ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Враховуючи вище наведене, докази подані сторонами, які є належними, допустимими, та достатніми, суд приходить до висновку про те, що волевиявлення ОСОБА_4 , спрямоване на передачу майна ОСОБА_1 та зафіксоване в оспорюваному заповіті від 15 червня 2017 року, було вільним та відповідало його волі.

Як вбачається з заповіту, його складено у письмовій формі з зазначенням дати та часу його складання.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача ОСОБА_7 вказав, що заповіт від 15 червня 2017 року є нікчемним, оскільки посадова особа - в.о. старости сіл Городище, Пашуки, Красносілка Судилківської сільської ради ОСОБА_6 не мав на права посвідчувати даний заповіт, оскільки на той час ще діяла, як самостійна юридична особа, Гродищенська сільська рада, на території якої в с.Пашуки проживав заповідач.

Такі доводи представника позивача суд визнає необґрунтованими з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до рішення №1 від 21.07.2016 року 1-ї сесії УІІ скликання Судилківської сільської ради було схвалено проект рішення сільської ради «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та об`єднатися з територіальними громадами сіл Городище, Пашуки, Красносілка Городищенської сільської ради та іншими … в Судилківську територіальну громаду з центром села Судилків. Повноваження сільської ради, сільського голови припинити з моменту набуття повноважень новообраними органами місцевого самоврядування, сільським головою територіальної громади, утвореної внаслідок добровільного об`єднання.

Рішеннями №1,7, 11,14, 1-ої сесії УІІІ скликання Судилківської сільської ради від 28 грудня 2016 року, прийнято до відома факт початку повноважень депутатів Судилківської сільської ради 8 скликання по 26 округах, вирішено реорганізовано Гродищенську сільську раду() шляхом приєднання до Судилківської сільської ради (), яка є правонаступником прав та обов`язків Городищенської сільської ради з дня набуття повноважень Судилківською сільською радою, обраною територіальною громадою, та до проведення перших виборів старост на території Судилківської ради, виконання обов`язків старост покласти на ОСОБА_6 , який здійснював повноваження Городищенського голови до об`єднання, утворено виконавчий комітет сільської ради, визначено, що останній здійснює свої повноваження на території сіл: Городище, Красносілка, Пашуки.

Рішенням 1-ої сесії УІІІ скликання Судилківської сільської ради №44 від 04.01.2017 року призначено з 04 січня 2017 року відповідальним за вчинення нотаріальних дій в.о. старости сіл Городище, Красносілка, Пашуки ОСОБА_6 і звільнений з даної посади розпорядженням сільського голови №132 рк від 24.11.2020 року.

Таким чином, в.о. старости сіл Городище, Красносілка, Пашуки Судилківської сільської ради станом на 15 червня 2017 року був уповноваженою особою на вчинення посвідчення заповіту в розумінні статті 1251 ЦК України, статтей 1,37 Закону України «Про нотаріат», а відтак в цій частині заповіт відповідає вимогам закону щодо його посвідчення.

Крім того, суд вважає, що виготовлення в.о. старости ОСОБА_6 тексту спірного заповіту заздалегідь не є підставою для визнання його нікчемним чи недійсним, оскільки заповідач не міг самостійно прибути в сільську раду, а тому в.о. старости в усному порядку з`ясував волевиявлення заповідача, підготував проекти документів поза місцем проживання останнього, а потім посвідчив заповіт за встановленою законом процедурою у присутності заповідача. Правова позиція Верховного Суду постанова від 16 травня 2018 року у справі №664/1226/16-ц.

Отже, оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження вказаних ним обставин, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, не були порушені при складені та посвідченні заповіту.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову, оскільки позивачем не доведено факту складення заповіту особою, яка не мала на це права та складення заповіту з порушеннями вимог щодо його форми та посвідчення, які свідчать про його нікчемність.

Вимоги представника відповідачів про стягнення з позивача витрат понесених ними на професійну правову допомогу суд знаходить такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

11 січня 2021 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали з адвокатом Янцеловським М.Ф. договори про надання правової допомоги у цивільній справі та по квитанції від 11.02.2021 року №11/02-2021 ОСОБА_1 сплатив адвокату Янцеловському М.Ф. 20000 грн., за обох відповідачів, що стверджується договорами та квитанцією до прибуткового касового ордеру.

Виходячи з наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у даній цивільній страві, кількості позовних вимог, складності та часу розгляду справи, суд знаходить заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є співмірними з наданими адвокатом послугами та виконаними роботами, в зв`язку з чим такі витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідачів.

В силу вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, приходжу до висновку відмовити у задоволенні позову, за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання заповіту, повідченого в.о.старости Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області (сіл Городище, Красносілка, Пашуки) Козіцьким М.В. 15 червня 2017 року, вчиненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 та зареєстрованого в реєстрі №20/3, нікчемним, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_12 кожному по 10 000 грн. у відшкодування витрат, пов`язаних з роглядом справи.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення Хмельницький апеляційний суд через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 22 квітня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Шепетівським МВ УМВС України 22 січня 2010 року.

Відповідач 1: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_12 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Відповідач 3: Судилківська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, адреса: вул.Героїв Майдану, 54 с.Судилків Шепетівського району Хмельницької області, .

Суддя Н.В.Мазур