КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 205/8276/20 Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Номер провадження: 22-ц/824/4766/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Уно Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягненого за виконавчим написом, -

В С Т А Н О В И В:

У Ленінський районний суд міста Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В., Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягненого за виконавчим написом.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 441,09 грн., та повернути їй грошові кошти, які було стягнуто за цим виконавчим написом у виконавчому провадженні № 61512637 від 11 березня 2020 року; здійснити розподіл понесених позивачем судових витрат та повернути їй сплачений судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30 жовтня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В., Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом передано за підсудністю на розгляд Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року вказану справу передано на розгляд Печерському районному суду міста Києва.

Не погоджуючись з ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності при передачі справи на розгляд Печерському районному суду міста Києва, просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року та направити справу на розгляд Ленінському районному суду міста Дніпропетровська.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , учасники справи не скористались.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали цивільної справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дніпровський районний суд міста Києва, передаючи справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В., Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягненого за виконавчим написом на розгляд Печерського районного суду міста Києва, своє рішення обґрунтовував тим, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса не є місцезнаходження офісу приватного виконавця, а є місцезнаходження відповідача. Оскільки адресою ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал» є: вул. Івана Кудрі, буд. 39, місто Київ, що відноситься до адміністративної території Печерського району міста Києва, вказана справа підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком Дніпровського районного суду міста Києва з огляду на наступне.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з позовної заяви предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З позовної заяви вбачається, що 11 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження № 615142637, боржником у якому є ОСОБА_1 , а стягувачем - ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал».

Станом на час постановлення оскаржуваної ухвали відомостей про місцезнаходження майна позивача матеріали справи не містять.

Разом з тим, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал» є: 01042, вул. Івана Кудрі, буд. 39, м. Київ. Дана адреса відноситься до адміністративної території Печерського району м. Києва.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що дана справа не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва є правильним та ґрунтується на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд Ленінського районного суду міста Дніпропетровська не можуть бути враховані колегією суддів під час прийняття постанови так як виходять за межі предмету апеляційного перегляду.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвала Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 30 жовтня 2020 року набрала законної сили та оскаржена не була.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 рокубез змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар