Справа № 159/467/21
Провадження № 2/159/436/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрасуд Волинської обл.,

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.01.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Позов обґрунтованим тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір - ОСОБА_2 . Її батько - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Після смерті її матері відкрилась спадщина, що складу якої входить спірний житловий будинок. після смерті своєї матері вона постійно здійснює догляд за спірний будинком, обробляє огорож, проводить поточний ремонт будинку, сплачує платежі за замелю. Вона звернулась до Ковельської держкотнонтори з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Однак своїм листом від 02.12.20 р. № 2 030/01 - 16 нотаріус відмовив з огляду на відсутність документів, що стверджують право власності спадкодавці на спірне нерухоме майно. З покликанням на ст. 16 ЦК України, просить позов задовольнити.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 01.02.21 р..

Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 11.02.21 р..

За станом на 22.04.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

У судове засідання позивач та її представник - адвокат - не з`явились, хоча, кожна зокрема, належно повідомлені. Попередньо представник позивача - адвокат - подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її та її довірительки відсутиності, зазначивши, що позов вони підтримують у повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча відповідач належно повідомлений. Про причини инеявки свого представника суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Суд вважає, що справу можливо розглянути по суті у судовому засіданні у відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до задоволення.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до копії свідоцтва про народження повторного серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.86 р., викладеного російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Заріччі Ковельського району Волинської області народилась ОСОБА_1 , батьками якої є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, виданого 01.02.60 р., с/Радою Заріччя Ковельського району Волинської області, 21.01.60 р. було зареєстровано шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Заріччя Ковельського району Волинської області, і після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище - « ОСОБА_1 ».

Таким чином встановлено, що позивач є дочкою ОСОБА_2 .

Та обставина, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Заріччі Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Ковельським міськрайвідділом драцс Західного МРУ МЮ (м. Львів) 16.01.21 р..

Та обставина, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Несухоїжах Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Тойкутською сільрадою Ковельського району Волинської області 20.10.92 р..

Таким чином після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина за нормами ЦК України (в ред. 1963 р.).

Таким чином спадкодавиця померла у 1992 р., а нині чинний ЦК України, на норми якого покликається позивач, набрав чинності лише з 01.01.04 р..

Відповідно до п. 1 постанови Пл. ВС України від 30.05.08 р. N 7

«Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.04 р.. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується

чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила

ЦК Української РСР, у

т. ч. щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У

разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України

і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.04 р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки спадщина після смерті матері позивача відкрилась та шестимісячний строк на її прийняття мали місце до 01.01.04 р., тому застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення ЦК України (в ред. 1963 р.) як такі, що діяли на час відкриття та прийняття спадщини.

За змістом ст. 525 ЦК України (в ред. 1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

Спадщина після смерті спадкодавиці відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується документально.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Як зазначено у ст. 553 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого - небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу).

За змістом ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно з довідкою № 801 від 06.11.20 р., виданою відповідачем, за погосподарською книгою Тойкутської сільради Ковельського району Волинської області за 1992 р. за № 343 значиться господарство, головою якого є ОСОБА_2 - житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 проживала у цьому домогосподарстві з 1950 р. по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 - одиноко. Спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла позивач як її дочка.

Відповідно до листа Ковельської держнотконтори № 336/01 - 16 від 04.03.21 р., спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 за станом на 04.03.21 р. не заводилась.

Однак свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок позивач не отримала саме у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавиці за життя останньої, з приводу чого нотаріусом було надано позивачеві відповідну відмову (лист) за № 2 030/01 - 16 від 02.12.20 р..

Згідно з копією технічного паспорта на спірний житловий будинок за вказаною вище адресою, виготовленого на ім`я позивача 09.11.20 р., мається житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 50 р. побудови, самочинного будівництва немає.

Згідно ч. 1 ст. 1 222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті своєї матері за законом, інших спадкоємців немає.

Тобто позивач не має можливості оформити право власності на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавиця за життя не зареєструвала свого права власності на спірний житловий будинок.

Ст. 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, на підставі ст. ст. 15, 16, 328, 1 222 ЦК України, ст. ст. 524, 548, 549, 553 ЦК України (в ред. 1963 р.), суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , і. н. НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник позивача - адвокат Золотько Ірина Іванівна, адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач - Тойкутська сільська рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: 45021, с. Тойкут Ковельського району Волинської області, вул. Нова, 9 «а», .

Головуючий:І. М. Логвинюк