Провадження 2/243/691/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.,
секретаря судового засідання Глух А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, -
Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в УСЗН Слов`янської міської ради, як переміщена особа з 27.10.2014 року.
Згідно заяв про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 16.05.2017 року, 10.01.2018 року, 12.07.2018 року, 27.02.2019 року та 02.10.2019 року ОСОБА_1 отримувала в управлінні адресну допомогу. Виплати здійснювались за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до п.10 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організації усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
У своїх заявах на призначення допомоги відповідачка зазначала, що її сім`я не володіє житловими приміщеннями, розташованими в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах антитерористичної операції, однак при перевірці достовірності даних було виявлено, що ОСОБА_1 має у власності з 26 грудня 2005 року частину житлового будинку, який розташований в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районах антитерористичної операції, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, за думкою позивача, заявник не мав права на призначення допомоги і відповідно до п.11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені внаслідок подання документів з недостовірними відомостями в сумі 150776,83 гривень, підлягають поверненню.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином та від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відзив, заперечення до позовної заяви суду не надала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, оскільки існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 27 жовтня 2014 року взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення в УСЗН Слов`янської міської ради Донецької області, мешкаючи фактично за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з заяв від 16 травня 2017 року, 10 січня 2018 року, 12 липня 2018 року, 27 лютого 2019 року та 02 жовтня 2019 ОСОБА_1 зверталася до УСЗН із заявами про призначення їй щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, повідомивши в цій заяві, що змін, які впливають на призначення допомоги, як то наявність у неї та у членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції, депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, не відбулося, засвідчивши ці відомості власним підписом (а.с.15-16, 24, 26, 28, 30).
Як вбачається з рішень УСЗН Слов`янської міської ради про призначення допомоги переміщеній особі на проживання ОСОБА_1 з 07 червня 2017 року отримувала в управлінні адресну допомогу.
Як вбачається з свідоцтв про народження ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08 квітня 2004 року, та матір`ю малолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб№ від 20.10.2014р. № 1706-УП в редакції Закону № 245-УШ від 05.03.2015 р. (далі Закон № 1706) громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 9 Закону № 1706 внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.
Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визнається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 у редакції постанови КМУ № 810 від 07.10.2015р. (далі Порядок № 505).
Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Згідно положень п. 3 грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 1000 гривні на одну особу (члена сім`ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).
Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3 000 гривень.
Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.
Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.
Пунктом 6 Порядку № 505 передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Як передбачено п. 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Пункт 11 Порядку № 505 зобов`язує уповноваженого представника сім`ї, якому призначено грошову допомогу, повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу.
У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Згідно п. 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, зокрема, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_1 , № 222098060 від 31 серпня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/9 частка будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення суду № 2-1432-05 від 28 жовтня 2005 року.
Як вбачається з акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення всіх видів державних соціальних допомог № 11-20/446 від 26 жовтня 2020 року, перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію, в заявах не зазначено про перебування у її володінні частки житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого були надміру виплачені кошти в сумі 150 776 грн. 83 коп. за період з 03 червня 2017 року по 31 жовтня 2020 року.
13 листопада 2020 року позивачем на адресу ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про необхідність повернення надміру виплачених коштів у сумі 150 776 грн. 83 коп. на рахунок Управління, який відповідачем був залишений поза увагою.
При зверненні до УСЗН відповідачем не було повідомлено про наявність у неї у власності частки житлового приміщення, розташованого в регіоні, іншому ніж тимчасово окупована територія України, або районі проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лініях зіткнення, у зв`язку з чим їй була призначена грошова допомога, на яку вона не мала права, суму грошової допомоги, виплачені їй надмірно внаслідок подання заяви з недостовірними відомостями, органам соціального захисту добровільно не повернула.
На підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що права позивача порушені відповідачем і підлягають судовому захисту шляхом стягнення незаконно отриманих грошових коштів щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 03 червня 2017 року по 31 жовтня 2020 року в сумі 150 776 грн. 83 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 2102,00 грн., які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10-13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, -
Позов Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради до ОСОБА_1 про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 квітня 2021 року.
Суддя І.Ю. Фалін