Справа №167/1310/20
Провадження №2/167/44/21
22.03.2021 року Рожищенський районний суд Волинської області
головуючого судді - Сіліча І.І.
секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.
з участю позивача - ОСОБА_1
відповідача - ОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20 липня 2011 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 04 липня 2018 року розірвано. Рішенням цього ж суду від 29 листопада 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , 2002 року народження, ОСОБА_4 , 2004 року народження, ОСОБА_5 , 2011 року народження, та ОСОБА_6 , 2013 року народження, в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2018 року і до повноліття дітей.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, так як працює офіційно і заборгованості по аліментах не має.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
З пояснень сторін, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2011 року, який було розірвано рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 04 липня 2018 року.
Від шлюбу мають четверо неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ), дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ), дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ).
Відповідач проживав окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. Тому, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області 29.11.2018 року з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц).
Однак, з вищевказаного розрахунку заборгованості вбачається, що за липень місяць 2020 року та вересень місяць 2020 року аліменти боржником сплачувалися в повному обсязі.
В серпені 2020 року аліменти були нараховані в розмірі 4000 грн., а сплачено 856 грн.; в жовтні 2020 року нараховано 4000 грн., а сплачено 3259,92 грн..
Таким чином, суд, виходячи із даних державного виконавця по визначенню розміру заборгованості з аліментів, провів такий розрахунок пені: за серпень 2020 року: 3144,00 грн. х 1% х 97 днів (01.09.2020 р. по 07.12.2020 р.) = 3049,68 грн.; за жовтень 2020 року: 740,08 грн. х 1% х 36 днів (01.11.2020 р. по 07.12.2020 р.) = 266,43 грн..
Загальна сума пені складає 3316,11 грн..
Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Вказаний розмір неустойки є компенсацією матеріальних втрат, які зазнала в першу чергу дитина.
За приписами сімейного законодавства відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Належних та допустимих доказів в підтвердження відсутності вини ОСОБА_2 у прострочені сплати аліментів та утворенні заборгованості відповідачем не надано, не містять їх і матеріали справи.
Відтак, з огляду на докази надані сторонами суд дійшов висновку про необхідність стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 неустойки (пеня) в розмірі 3316,11 грн. за серпень 2020 року та жовтень 2020 року.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст.12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.155, 196 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі 3316 (три тисячі триста шістнадцять) грн. 11 коп..
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Повний текст рішення складено 22.03.2021 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч