Справа № 182/1067/21
Провадження № 2/0182/1501/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.04.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . До дня смерті він проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Придніпровської сільської ради від 28.05.1987 року. За життя, а саме 14 лютого 2013 року, ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось та всі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті заповів їй. Даний заповіт було посвідчено секретарем Придніпровської сільської ради Щербиною Л., реєстровий № 19. Зазначений заповіт за життя спадкодавця не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відміткою на заповіті, зробленою секретарем Придніпровської сільської ради від 24.03.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 . До спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 , відноситься його дружина ОСОБА_2 , яка на час відкриття спадщини була пенсіонером за віком. 04 квітня 2016 року ОСОБА_2 подала до приватного нотаріуса Рачкової О.А. заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині, посвідчену секретарем Придніпровської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області 31 березня 2016 року, реєстровий № 64, яка була зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справі за № 23. В передбачений законом 6-й місячний строк з часу відкриття спадщини, а саме: 04.04.2016 року вона звернулася до Приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Рачкової О.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з чим в нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 9/2016. Через те, що вона не має на руках оригіналу Свідоцтва про право власності на будинок, виданого виконкомом Придніпровської сільської ради 28.05.1987 року, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко О.В., у порядку заміщення приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Ранкової О.А., постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 жовтня 2019 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями після смерті ОСОБА_3 . Що стосується підтвердження права власності спадкодавця на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , то воно підтверджується Довідкою КП «Нікопольське МБТІ» від 15.12.2020 року за № 3, в якій підставою права власності ОСОБА_3 на зазначений будинок зазначено Свідоцтво про право власності від 28.05.1987 року, видане виконкомом Придніпровської сільської ради та Технічним паспортом на будинок, оформленим станом на 13.11.2012 року на ім`я ОСОБА_3 . Через вищезазначені обставини змушена для оформлення своїх спадкових прав звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. Звертаючись до суду з даним позовом, вона обирає спосіб захисту свого майнового права, визначений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, - визнання права.

Через такі обставини звернулась до суду.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.56).

Відповідачка в судове засідання не з`явилась також, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.60).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1233 ЦКУ, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.3, 42, 53-55). До дня смерті він проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Придніпровської сільської ради від 28.05.1987 року (а.с.9-13). За життя, 14.02.2013 року, ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось та всі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті заповів позивачці по справі (а.с.6, 44-45). Зазначений заповіт за життя спадкодавця не змінювався та не скасовувався. Вона являється єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 . До спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 , відноситься його дружина ОСОБА_2 , яка на час відкриття спадщини була пенсіонером за віком. Однак, 04.04.2016 року ОСОБА_2 подала до приватного нотаріуса Рачкової О.А. заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині (а.с.43). В передбачений законом 6-й місячний строк з часу відкриття спадщини 04.04.2016 року позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Рачкової О.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачу їй свідоцтва про право на спадщину (а.с.37, 46), у зв`язку з чим в нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 9/2016 (а.с.35). Через відсутність у позивачки оригіналу Свідоцтва про право власності на будинок, виданого виконкомом Придніпровської сільської ради 28.05.1987 року, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко О.В. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями після смерті ОСОБА_3 (а.с.8, 81). Відповідно до довідки КП «Нікопольське МБТІ» від 12.04.2021 року за № 328, право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 року зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 28.05.1987 року. виданого виконкомом Придніпровської міської ради (а.с.64).

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал