Справа № 127/421/21
Провадження № 2/127/77/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Волошина С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 19.09.2007 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав відповідну заяву. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито відповідачу картковий рахунок, видано в користування кредитну картку, на якій розмір кредитного ліміту встановлено в розмірі 15 000 гривень. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, однак відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_1 станом на 22.11.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 10 714,05 грн., з яких: 10 036,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 677,35 грн - заборгованість за простроченими відсотками, які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Судом установлено, що 19.09.2007 року ОСОБА_1 підписав заяву, якою приєднався до Умов та Правил отримання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 29).

Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

В заяві сторони визначили та погодили розмір процентів за користування коштами (3% на місяць), досягли згоди з усіх істотних умов договору від 19.09.2007 року (а.с. 29)

На підставі цієї заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок з наданням платіжної картки, яка є ключем до рахунку, на який зараховано суму кредитного ліміту.

Відповідач користувався кредитними коштами, за період користування кредитними коштами здійснював його часткове погашення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів за картковим рахунком відповідача.

Банк, звертаючись до суду з позовом, надав заяву від 19.09.2007 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунки заборгованості за договором №б/н від 19.09.2007 року, виписку по особовому рахунку, довідки про видані картки та зміну кредитного ліміту, а також витяги з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22.11.2020 року становить 10 714,05 грн., яких: 10 036,70 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 677,35 грн. - заборгованість за простроченими процентам (а.с.16-17), які позивач і просить стягнути з відповідача.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, сплати нарахованих процентів.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд звертає увагу, що позивач просить стягнути як тіло кредиту, так і проценти за користування кредитом.

Як слідує з розрахунку тіло кредиту становить 10 036,70 грн., вказаний розмір підтверджується матеріалами справи, а тому підлягає стягненню.

Що стосується процентів та проведеного позивачем розрахунку їх розміру, то суд враховує, що ст.1048 ЦК України закріплено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Позивач просить стягнути з відповідача 677,35 грн. процентів за користування кредитом.

Як уже зазначалося вище, сторони обумовили розмір процентів та заява дійсно містить умови нарахування процентів за користування кредитними коштами, розмір яких становить 3% на місяць (36 % річних).

Однак, як вбачається з наданого банком розрахунку, банк в односторонньому порядку змінював процентну ставку як в сторону зменшення, так і в сторону збільшення (з 01.01.2013 року - 30%, з 01.09.2014 року - 34,8%, з 01.04.2015 року - 43,2%). При цьому матеріали цивільної справи не містять доказів, що сторони узгоджували право банку в односторонньому порядку змінювати проценту ставку.

Суд звертає увагу, що договір укладений сторонами в вересні 2007 року, тобто до прийняття та набрання чинності Закону №661-УІ, яким введена в дію ст.1056-1 ЦК України.

Разом з тим, за змістом ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.653 ЦК в разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Виходячи з аналізу ст.5, 627, 629, 653 ЦК слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то така зміна процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності законом №661-VІ.

Однак, матеріали справи не містять доказів, що сторони погоджували таку зміну.

Банк, обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За таких обставин, відсутність в заяві домовленості сторін про можливість односторонньої зміни банком відсоткової ставки, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже сторонами не було узгоджено право банку в односторонньому порядку, на свій розсуд, змінювати процентну ставку, а тому такі зміни є незаконним.

Оскілки нарахування процентів за ставкою з 01.04.2015 року - 43,2% є незаконним, а також враховуючи, що відповідач протягом строку користування коштами в певній мірі виконував свої зобов`язання, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір заборгованості по процентам є перед судом недоведеним.

Отже позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.09.2007 року в розмірі 10 036,70 грн., з яких: 10 036,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Зважаючи на часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 126,54 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.09.2007 року в розмірі 10 036,70 грн., з яких з яких: 10 036,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () судовий збір у розмірі 2 126,54 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ),

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: