Дата документу 22.04.2021
ЄУ № 942/504/21
Провадження №2-о/942/134/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

22 квітня 2021 року смт. Новопсков Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Стеценко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою про видачу обмежувального припису, в якій просять обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_4 винести терміном на шість місяців, визначити обмеження прав кривдника ОСОБА_4 , а саме заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , обмежити спілкування кривдника ОСОБА_4 з постраждалою дитиною ОСОБА_6 , заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань в радіусі 300 м.- місця, де мешкає та перебуває онука ОСОБА_7 (школа, ігровий майданчик).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 350-2, 350-4 ЦПК України.

Відповідно до п. 5, ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно п.3 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу обмежувального припису заявники зазначають, що вони є бабусею та дідусем ОСОБА_3 , однак доказів на підтвердження даної обставини суду не надано.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 350-4 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

На підтвердження обґрунтування необхідності видачі судом обмежувального припису заявники до заяви додали копії документів відносно ОСОБА_4 за фактом скоєння ним домашнього насильства, однак дані документи не мають назви, не є належної якості, що позбавляє суд можливості дослідити їх зміст.

Крім того, суду не надано доказів притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та доказів, що підтверджують його фактичне місце проживання.

Також, заявниками не надано доказів місця проживання дитини та кривдника, не зазначені адреси школи, ігрового майданчика, до яких просять винести заборону наближатися кривднику.

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За правилами ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, всупереч вищенаведених вимог законодавства, копії документів, які додані до заяви, не завірені належним чином, що позбавляє суд можливості перевірити достовірність доказів, наданих до суду.

Таким чином заявникам необхідно подати суду належним чином засвідчені додатки до заяви, надати докази родинних відносин заявників з дитиною ОСОБА_3 , копії документів відносно ОСОБА_4 щодо скоєння ним домашнього насильства належної якості, в яких можливо безперешкодно дослідити зміст, докази притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності або, у разі неможливості надати відповідні докази, подати клопотання про їх витребування, та докази фактичного місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Для об`єктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав, заявнику необхідно привести заяву згідно вимог чинного цивільно-процесуального законодавства та усунути зазначені вище недоліки.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявникам у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у заяві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_4 , залишити без руху, про що сповістити заявників, надавши їм строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявниками копії ухвали.

Роз`яснити, що в іншому випадку заява вважається неподаною і повертається заявникам.

Копію ухвали надіслати заявникам.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/sud1219/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.С. Стеценко