Справа № 184/242/21
Номер провадження 2/184/266/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

при секретарі судового засідання - Попівніч Н.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Дворецької К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування наказу про накладення матеріальної відповідальності та стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить суд визнати незаконним та скасувати наказ керівництва Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» № 30- від 10.11.2020 року виданий по результатам службового розслідування по факту розкрадання роликів «НКМЗ» 152x660 бувших у використанні з 2-го ВМК Р/К № 6 Північного кар`єру» в частині пунктів: п.2 наказу Машиністу конвеєрів роторного комплексу № 6 Північного кар`єру ОСОБА_1 таб. № 28306, за невиконання наряду в повному обсязі, яке виразилось в не незабезпечені зберігання прийнятих під охорону ТМЦ, надбавку за вислугу років та премію за жовтень 2020 року не виплачувати; п.8 наказу Притягнути до матеріальної відповідальності машиніста конвеєра р/к № 6 ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності в розмірі 35 123,76 грн. та не більше розміру середньомісячного заробітку; п.9.1 наказу На підставі ч. 1 ст. 132 КЗпП, шкоду в сумі 35 123,76 виниклої в наслідок незабезпечення зберігання ТМЦ, відшкодувати за рахунок заробітної плати працівників, але не більше їх середньомісячного заробітку: - машиніста конвеєрів роторного комплексу №6 Північного кар`єру ОСОБА_1 таб. № 28306 в розмірі 10 923,78 грн. Утримання грошових коштів в рахунок матеріальної шкоди, утримувати в розмірі, яка не перевищує 10 % щомісячного заробітку.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним, позивач працює в Акціонерному товаристві «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» більше 25 років в тому числі на посаді машиніста конвеєра № 6 в Північному кар`єрі з 2013 року та продовжує працювати.З початку жовтня 2020 року на 2-му відвальному магістральному конвеєрі Роторного комплексу № 6 були розпочаті роботи з його пересуванням в інше місце кар`єру. Ці заходи здійснювали інші робітники, а працівники комплексу в тому числі і позивач зі слюсарем ОСОБА_2 , були задіяні на чергуванні по графіку (денна зміна з 8 до 20 годин, нічна з 20 годин до 08 години ранку) для візуального спостереження за конвеєром та попередження керівництва про нестандартні ситуації на об`єкті (прибуття та знаходження сторонніх осіб, автотранспорту та інш.). 08.10.2020 року приблизно о 19 год. 45 хв. позивача та чергового слюсаря ОСОБА_2 , разом з іншими працівниками службовим транспортом доставили до приміщення нарядної Північного кар`єру АТ «ПГЗК» де їм був виданий наряд на чергування гірничим майстром 6-го Р/К комплексу ОСОБА_3 .. Позивачу, слюсару та іншим працівникам була поставлена окремо кожному задача під час чергування здійснювати обхід закріпленої території та повідомляти керівництво про виявленні на об`єкті не стандартні ситуації. На чергування позивачу та іншим працівникам не видавали ліхтарі, засоби зв`язку, зброю, боєприпаси, каски, бронежилети, прибори нічного виду, а тому щоб не стати можливою жертвою нападу (з розповідей працівників підприємства такі випадки постійно мають місце) вони з метою своєї безпеки не мали права когось переслідувати, затримувати, до когось підходити. Відповідно до наряду позивач був направлений гірничим майстром на чергування на ділянку № 1 (станцію Р/К № 6 другого відвального конвеєра та половину (+- 460 метрів) конвеєрного ставу), так як тільки позивач мав допуск для роботи з великим електрострумом (до 6000вт). Слюсар ОСОБА_2 відповідно до наряду був направлений на чергування на іншу половину конвеєрного ставу (+- 460 метрів) та кінцеву 2-гої відвальної конвеєрної магістралі і автостели (ділянка № 2). Відстань від нарядної до місця чергування позивача було більше 3-х км., а до ОСОБА_2 , до 2- км, а тому їх підвозили до місця чергування транспортом підприємства та відразу забирали додому працівників, які чергували в денний час (з 8 до 20 години). Об`єкти чергування позивача і чергового слюсаря фактично не мали будь-якого освітлення (крім станції) і знаходились фактично в повній темряві. Позивачу товарно-матеріальні цінності на його об`єкті під час його чергування під відповідальне зберігання не передавались і ним не приймались. Об`єкти чергування не були огороджені і знаходились у вільному доступі. На початку свого чергування позивач здійснив в темний час доби обхід місця свого чергування і чогось підозрілого не виявив. Також з великої відстані по світлу ліхтаря бачив, що це також робив на своєму об`єкті чергування і ОСОБА_2 . Наскільки позивачу було відомо, ОСОБА_2 після обходів свого об`єкту чергування повинен був грітись в металевій будці, яка не мала дверей, освітлення та опалення.

Протягом зміни позивач ще декілька раз здійснював обхід місця свого чергування (станції та конвеєрного стану) і нічого підозрілого не бачив.

09.10.2020 року в 5 год. 30 хв. позивач знаходячись на своєму об`єкті чергування (станції 2-го відвального конвеєра 6 р/к) на відстані приблизно 1 км на концевій 2-го відвального конвеєра в зоні місця чергування ОСОБА_2 , побачив на протязі декілька секунд проблиск ліхтаря. Позивач подзвонив зі свого мобільного телефону на телефон ОСОБА_2 з питанням чи не він здійснює рух з ліхтарем. Він відповів, що він змерз і тимчасово зайшов на обігріві на станції 1-го відвального конвеєра (приблизно 170 метрів від його металевої будки, яка була без дверей та обігріву). Хоча під час чергування ОСОБА_2 не був підпорядкований позивачу, однак позивачем йому було запропоновано здійснити додатковий обхід своєї території. По світлу його ліхтаря позивач бачив, що він здійснював обхід своєї території і на запитання позивача по телефону повідомив, що нічого підозрілого не бачить. Позивач порекомендував ОСОБА_2 подзвонити гірничому майстру ОСОБА_3 , а також і позивач відразу йому подзвонив та повідомив про подію, що бачив світло ліхтаря біля автостели. На дзвінок позивача майстер ОСОБА_3 сказав, що особисто перевірить цю інформацію у ОСОБА_2 . Під час чергування не було будь-якого гуркоту, металевого скрегіту, руху транспортних засобів. Як би такі події відбувались то було б чути та видно. Також тієї ночі був сильний вітер. Під час закінчення зміни, позивач ще раз обійшов свою ділянку чергування і нічого підозрілого не побачив. В зоні його чергування всі ролики були на місці. Після цього до позивача прибув службовий транспорт підприємства зі змінником, який заступив на чергування та поставив свій підпис в журналі прийому-здачі зміни. Після цього службовим транспортом поїхали до місця чергування ОСОБА_2 , від якого позивач взнав, що на його об`єкті чергування все в порядку.Цього ж дня, 09.10.2020 року, ОСОБА_2 по телефону повідомив позивача, що йому від керівництва Північного кар`єру по телефону надійшло повідомлення, що на об`єкті чергування (концевій 2-го відвального та автостели) ОСОБА_2 виявили крадіжку роликів. Через декілька днів позивач, а також майстер ОСОБА_3 , та слюсар ОСОБА_2 були викликані до економічної служби безпеки підприємства для дачі письмового пояснення. Позивачем було власноруч написано пояснення, як все було на справді і що на об`єкті чергування позивача не було ніякої крадіжки, а до пропажі роликів з території чергування ОСОБА_2 позивач ніякого відношення не мав і не може нести будь-якої відповідальності. Зі слів ОСОБА_2 позивачу також було відомо, що йому ніхто на відповідальне зберігання ролики не передавав і стосовно їх крадіжки у нього був великий сумнів. З розповідей працівників кар`єру позивач стало відомо, що до місця пропажі роликів (концева 2-го відвального конвеєру в зоні чергування ОСОБА_2 ) приїздила слідчо - оперативна група працівників Нікопольського відділу поліції, складала протокол огляду та проводили слідчо-оперативні заходи, однак яке прийнято рішення позивачу не відомо. До поліції позивача для дачі пояснень не викликали і будь-яких претензій не пред`являли. В грудні 2020 року від АТ «ПГЗК» позивачу не надійшла заробітна плата за листопад 2020 року в повному обсязі та після чого позивач став з`ясовувати причину. Роздруківкою розрахункового листа АТ «Покровський ГЗК» від 11.12.2020 року за жовтень, листопад та грудень 2020 року, вбачається, що з заробітку позичача в листопаді 2020 року ( п.1191) було стягнуто за заподіяну підприємству шкоду з 1 по 30.11.2020року в розмірі 1476,33 грн., тобто до 10%. В грудні 2020 року за період з 1 по 31.12.2020 року утримано за заподіяну підприємству шкоду в розмірі 880,81 грн. А тепер вже стягнуто і за січень 2021 року. Від нормувальника підприємства позивач, що утримання коштів проводиться відповідно до наказу керівництва Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» №30- від 10.11.2020 року. З цим наказом позивача ніхто не ознайомлював і його копію йому не надавав. 17.01.2021 року викликав позивача до себе начальник 6-го РК ОСОБА_4 , який надав позивачу для ознайомлення наказ № 30- від 10.11.2020 року та запитав чи згоден позивач з наказом чи ні. Позивач сказав, що не згоден про що він сам власноручно зазначив, однак в надані копії цього наказу позивачу було відмовлено. Через декілька днів позивач знову звернувся до начальника 6-го РК, однак в наданні копії наказу позивачу було відмовлено. Позивач вважає, що відповідач відповідно до законодавства не мав права видавати вище вказаний наказ. У зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом.

Представник відповідача в свою чергу надав відзив на позовну заяву згідно якого, просить відмовити в задоволенні позову не погоджуючись з доводами позивача з наступних підстав. Позивач перебуває в трудових відносинах з АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК». З 2013 року займає посаду машиніста конвеєра №6 в Північному кар`єрі. Позивачем не було враховано, що відповідно до ст.. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до ч.1,2 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Згідно до постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 р. № 12, працівник зобов`язаний бережливо ставитися до майна підприємства (ч. 2 ст. 131 КЗпП України). Також, п. 4 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 р. № 12, зазначено, що у будь-якому разі працівник повинен нести матеріальну відповідальність лише за ту частину шкоди, яка безпосередньо випливає з його дій або бездіяльності.

Позивач у судове засідання позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, наголосивши на тому, що він працює машиністом конвеєра Північного кар`єру. З жовтня місяця 2020 р. його було залучено до охорони конвеєру за нарядом, виданим гірничним майстром ОСОБА_3 . Жодні ТМЦ йому на зберігання не передавали. За нарядом від 08.10.2020 р. він мав чергувати з 20:00 до 8:00 на станції Р/К №6 другого відвального конвеєра та половині конвеєрного стану і у випадку виявлення нестандартної ситуації - дзвонити майстру. Його напарник ОСОБА_2 мав чергувати на кільцевій конвеєру та на іншій половині конвеєрного стану. На місце здійснення чергування та після чергування він доставлявся транспортом підприємства. Тієї ночі на початку 6 год. ранку він побачив на ділянці, де мав чергувати ОСОБА_2 , проблиск світла, після чого зателефонував до останнього, порадивши здійснити обхід території, після якого ОСОБА_2 по телефону повідомив, що нічого підозрілого не виявив. Крім того, передзвонив до майстра ОСОБА_3 і повідомив про ситуацію. 09.10.2020 р. після нічної зміни йому ( ОСОБА_1 ) подзвонив ОСОБА_2 і повідомив, що на об`єкті чергування виявили крадіжку роликів. Пізніше, на підставі наказу по підприємству його ( ОСОБА_1 ) та інших осіб було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та з його заробітної плати почали відраховувати кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Представник відповідачу у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, наголосивши на тому, що внаслідок бездіяльності ОСОБА_1 , яка полягала у тому, що останній, помітивши нестандартну ситуацію, не подзвонив у службу економічної безпеки, підприємству було завдано матеріальну шкоду. Крім того пояснила, що ОСОБА_1 мав діяти відповідно до посадової інструкції.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що наказом ВАТ «Орджонікідзевського гірничо - збагачувального комбінату (змінило назву на АТ «Покровський гірничо - збагачувальний комбінат, далі по тексту - «Покровський ГЗК») №671 від 01.08.2001 р. позивач ОСОБА_1 з 01.08.2021 р. переведений машиністом конвеєру 5 розряду Чкаловського кар`єру, про що свідчить запис № 29 у трудовій книжці останнього ( а.с. 53-61).

Посадову інструкцію ОСОБА_1 сторонами до суду не надано. Як пояснила у судовому засіданні представник відповідача, трудові обов`язки машиніста ОСОБА_1 визначені у Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників.

Згідно п.25 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 5 «Добувна промисловість», машиніст конвеєра керує конвеєрами; підтримує безпечні умови праці на робочому місці, виконує роботи згідно з технічною, технологічною документацією та змінним завданням; здійснює реверсування і перемикання руху конвеєрів, регулювання ступеню їх завантаження; регулює натягу вальні пристрої; стежить за справним станом перевантажувальних течок, барабанів, пристроїв; бере участь у нарощуванні конвеєра; координує роботу самохідного конвеєра з роботою екскаватора; бере участь у огляді, планово - попереджувальному ремонті обслуговуваного обладнання, зачищенні та розштибуванні конвеєрних ліній, обмиванні, осланцювуванні, білінні місць скупчення вугільного пилу; проводить змивання зливних канавок; чистить обладнаня; обслуговує припливно-витяжну вентиляцію.

Із книги нарядів АТ «Покровський ГЗК» на 08.10.2020 р., І зміна, виданим Росохатим вбачається, що ОСОБА_1 отримав наряд по забезпеченню схоронності ТМЦ ІІ відвального магістрального конвеєра (ОМК), про що свідчить його підпис в книзі нарядів (а.с.136-137).

Згідно наказу АТ «Покровський ГЗК» №30- від 08.10.2020 р. «Про проведення в Північному кар`єрі пересування 2-го магістрального конвеєра роторного комплексу №6» зобовязано начальника Північного кар`єру забезпечити виконання графіка проведення пересування конвеєра, для чого залучити персонал у кількості 12 чоловік. (а.с. 85-86).

Відповідно до службової записки №70/11 від 03.11.2020 р. директора по економічній безпеці та режиму АТ «Покровський ГЗК» «Про результати службового розслідування по факту розкрадання роликів НКМЗ 152х660 б/у ОМК Р/К Північного кар`єру» встановлено, що 09.10.2020 р. в 10:00 в Службу охорони від оператора Північного кар`єра надійшло повідомлення про те, що вкрадені ролики НКМЗ 152х660 б/у зі стели другого відвального магістрального конвеєра (далі - ВМК) Роторного комплексу №6. На місце події була викликана слідчо-оперативна група Нікопольського відділу поліції, яка на місці зафіксувала факт крадіжки роликів в кількості 35 шт. 12.10.2020 р. проведена позапланова інвентаризація другого ВМК Роторного комплексу №6, за результатами якої була встановлена недостача роликів НКМЗ 152х660 б/у в кількості 35 шт. При цьому, з 03.10.2020 р. по 03.11.2020 р. другий ВМК протяжністю 948 метрів був тимчасово виведений із експлуатації у зв`язку з проведенням робіт по переміщенню даного конвеєра. З метою посилення збереження ТМЦ в період переміщення, в нічний час з 20:00 до 08:00 була посилена охорона другого ВМК із числа робітників комплексу. 08.10.2020 р. майстром гірничим Р/К №6 Північного кар`єру ОСОБА_3 був виданий письмовий наряд машиністу конвеєру ОСОБА_1 та слюсарю черговому ОСОБА_2 на виконання робіт по забезпеченню схоронності ТМЦ на другому ВМК. Після отримання наряду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прибувши на другий ВМК, у зв`язку із великою протяжністю конвеєра, поділили між собою охоронювану ділянку на 2 пости. ОСОБА_1 знаходився на станції другого ВМК і забезпечував схоронність ТМЦ від станції 2 ВМК до середини конвеєра. ОСОБА_2 знаходився на станції 1 ВМК і забезпечував схоронність ТМЦ від станції 1 ВМК до середини конвеєру, включаючи автостелу, яка знаходилась від станції 1 ВМК на відстані біля 170 м. Із пояснень машиніста конвеєра ОСОБА_1 вбачається, що він зміну ні від кого не приймав. На початку 6 год. ранку ОСОБА_1 помітив проблиск світла на кінцевій ВМК, приблизно на відстані біля 1 км., про що доповів по телефону гірничому майстру, а також повідомив напарнику ОСОБА_2 . Із пояснень слюсаря чергового ОСОБА_2 вбачається, що зміну він не від кого не приймав. Приблизно о 5:30 ранку він помітив між конусами чорнозему проблиск світла, про що по телефону повідомив майстру гірничому. Потім зайшов за конус чорнозему, але там нікого не помітив. О 8:00 09.10.2020 р. прибув транспорт, і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вибули додому. На станції відсутня документація, а саме: журнал прийому - здачі зміни, маршрут обходу, інструкція з охорони ТМЦ, перелік ТМЦ, що охороняються (а.с. 71-73).

Наказом АТ «Покровський ГЗК» №30- від 10.11.2020 р. про «Результати службового розслідування за фактом розкрадання роликів НКМЗ 152х660 б/у ОМК Р/К Північного кар`єру» встановлено, що вказана подія відбулась через наступні причини: 1. Машиніст конвеєру ОСОБА_1 , призначений на охорону ТМЦ, обов`язки по збереженню схоронності ТМЦ 2 ВМК виконував не якісно, чим допустив розкрадання роликів, не дочекавшись зміни і без докладу майстру гірничому про стан справ на охоронюваному об`єкті, вибув додому; 2. Слюсар черговий ОСОБА_2 , призначений на охорону ТМЦ, обов`язки по збереженню схоронності ТМЦ 2 ВМК виконував не якісно, чим допустив розкрадання роликів, не дочекавшись зміни і без докладу майстру гірничому про стан справ на охоронюваному об`єкті, вибув додому; 3. Майстер гірничий ОСОБА_5 формально віднісся до виконання своїх посадових обов`язків по контролю за якісним виконанням поставлених завдань по забезпеченню схоронності ТМЦ підлеглими, тим самим не забезпечив збереження ТМЦ; 4. керівництво роторного комплексу №6 Північного кар`єру в особі в.о. начальника роторного комплексу №6 ОСОБА_6 та в.о. заступника начальника роторного комплексу №6 ОСОБА_7 організацію охорони другого ВМК виконали не якісно: передачу ТМЦ другого ВМК між змінами, які були залучені для збереження схоронності ТМЦ, не організували належним чином (журнал прийму - передачі зміни відсутній, перелік ТМЦ, переданих під охорону відсутній); контроль за виконанням наряду по забезпеченню збереженості ТМЦ на другому ВМК організований не був; не було чітко сформований порядок прийому і огляду охоронюваного другого ВМК; начальник Північного кар`єру ОСОБА_8 послабив контроль за організацією збереження ТМЦ зі сторони керівництва роторного комплексу №6, в результаті чого не була забезпечена схоронність майна Комбіната. На підставі наведеного наказано, зокрема: машиністу конвеєра роторного комплексу №6 Північного кар`єру ОСОБА_1 за невиконання наряду в повному обсязі, що відобразилося в не забезпеченні схоронності прийнятих під охорону ТМЦ, надбавку за вислугу років і премію на жовтень 2020 р. не виплачувати. Крім того, головному бухгалтеру комбінату наказано на підставі ч.1 ст. 132 КЗпП України, шкоду в сумі 35123,76 грн., яка виникла внаслідок незабезпечення збереженості ТМЦ, відшкодувати за рахунок заробітної плати працівників, але не більше розміру їх середнього заробітку, зокрема, з машиніста конвеєра роторного комплексу №6 Північного кар`єру ОСОБА_1 в сумі 10923,78 грн.; утримання грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, проводити щомісячно у розмірі, який не перевищує 10% щомісячного заробітку (а.с. 62-70).

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він працює на підприємстві начальником охорони. Працівники «Покровський ГЗК» були залучені до охорони конвеєру. Розташування працівників на об`єкті та координування їх дій здійснювалось майстром. Особливих засобів працівниками не надавали, останні при виявленні нестандартної ситуації повинні були діяти відповідно до інструктажу майстра. Останній мав дзвонити диспетчеру Північного кар`єру, який зобов`язаний був повідомити оператора служби охорони Покровського ГЗК, а той - йому ( ОСОБА_9 ). Того дня після дзвінка до нього оператора, він направив на місце начальника караулу, який повідомив про пропажу роликів та викликав поліцію. Було встановлено пропажу 37 роликів, кожен з яких важить більше 20 кг.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він працює слюсарем перевізником Північного кар`єру. Того дня, точної дати назвати не зміг, він о 6 год. ранку отримав наряд та близько 10 години ранку приступив до роботи, де побачив сліди від мотоциклу біля місця зберігання роликів, а згодом - відсутність частини роликів. Напередодні він виконував свою роботу біля роликів і відсутності останніх та сторонніх слідів не помітив, проте, загальну кількість роликів він не знає. Після виявленого він подзвонив своєму керівництву та продовжив роботу. Вважає, що викрадання роликів здійснювалось кількома ходками, оскільки до роликів вела накатана дорога, крім того, ролики дуже важкі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він працює майстром гірничим Північного кар`єру. Його основний посадовий обов`язок полягає у виконанні змінного завдання - накопати певний об`єм руди. На той час в роботі були 4 конвеєри, а п`ятий перебував у розібраному стані, оскільки здійснювалось його переміщення. На початку тієї зміни, точну дату сказати не зміг, він отримав від начальника дільниці наряд (технологічний та щодо схоронності ТМЦ на відвальному магістральному конвеєрі), який потім довів, зокрема, машиністу ОСОБА_1 та слюсарю ОСОБА_2 , про що було зроблено запис у книзі нарядів. Спеціального порядку прийому та здачі зміни на підприємстві в той час не було, про отримання наряду працівники розписувались у книзі нарядів. Закріпленого алгоритму дій при виявленні нестандартної ситуації не було. Товарно - матеріальні цінності під розпис нікому не передавались. Через годин шість від початку зміни до нього зателефонував ОСОБА_1 і повідомив про те, що побачив на кільцевій конвеєру, де мав чергувати ОСОБА_2 , якесь світло. Хвилин через 5 йому ( ОСОБА_3 ) зателефонував ОСОБА_2 , якому він надав розпорядження обережно підійти і подивитись. Через 10 хв. ОСОБА_2 знову зателефонував і повідомив, що нікого стороннього він не побачив. Після закінчення зміни усі поверталися у службовому транспорті. Пізніше йому зателефонував начальник комплексу і повідомив про виявлення факту крадіжки роликів. Яка була кількість роликів на об`єкті, він ( ОСОБА_3 ) не знає, оскільки їхня кількість ні де не була зазначена.

Відповідно до розрахункових листів ОСОБА_1 , виданих Покровським ГЗК, вбачається здійснення утримання за заподіяну підприємству шкоду за листопад 2020 р. - 1476,33 грн., за грудень 2020 р. - 880,81 грн.; крім того, у розрахунковому листі за жовтень 2020 р. відсутня премія; нарахована сума 358,97 грн. за вислугу років скорегована (знята) у наступному розрахунковому періоді (а.с. 14-17).

Суд дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та заслухавши позицію сторін, дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 138 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Як визначено у ч. 2 ст. 130 КЗпП, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Згідно ч. 3 ст. 130 КЗпП, за наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", у відповідності зі ст. 130 КЗпП відшкодування шкоди проводиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

При цьому, під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати; вартість пального і мастил, сировини, напівфабрикатів і інших матеріальних цінностей, безпідставно списаних у зв`язку з викривленням даних про обсяг робіт. Наявність та розмір прямої дійсної шкоди встановлюється на підставі даних бухгалтерського обліку та інших документів - матеріалів інвентаризації, актів ревізії та облікових документів, актів й інших документів про недостачу, зіпсування, втрату, знищення майна, довідок та інших документів про вартість майна, розмір зайвих грошових виплат, а також сум, витрачених на придбання, відновлення майна, задоволення претензій третіх осіб тощо.

Таким чином, оцінюючи обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про правомірність покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 за посадою є машиністом конвеєра. Із дослідженого судом п.25 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 5 «Добувна промисловість», в обов`язки машиніста конвеєра не входить здійснення охорони товарно-матеріальних цінностей підприємства.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що машиніст конвеєра виконує роботи згідно змінного завдання, як це передбачено у зазначеному Довіднику, і що ОСОБА_1 отримав змінне завдання (наряд) на охорону ТМЦ, оскільки, на думку суду, машиніст конвеєра повинен виконувати роботи, в тому числі, і змінні завдання, в межах завдань та обов`язків, передбачених п.25 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 5 «Добувна промисловість». В іншому випадку, надання працівнику змінних завдань поза його безпосередніми трудовими обов`язками, призвело б до порушення ст. 31 КЗпП України, якою встановлено заборону вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Водночас до суду не надано наказів про тимчасове переведення працівника ОСОБА_1 на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, в порядку, визначеному ст.ст. 33, 34 КЗпП України, та згоду останнього на таке переведення.

Оцінюючи встановлену в наказі АТ «Покровський ГЗК» №30- від 10.11.2020 р. неправомірність дій ОСОБА_1 , а саме - невиконання наряду в повному обсязі, що відобразилося в не забезпеченні схоронності прийнятих під охорону ТМЦ, суд звертає увагу на те, останнім не приймались під охорону ТМЦ. Про це свідчать, зокрема, покази свідків та наведені у зазначеному наказі обставини щодо неналежної організації керівництвом роторного комплексу №6 охорони другого ВМК, а саме: відсутності передачі ТМЦ другого ВМК між змінами, які були залучені для збереження схоронності ТМЦ, відсутності журналу прийму - передачі зміни та переліку ТМЦ, переданих під охорону, відсутності чітко сформованого порядку прийому і огляду охоронюваного другого ВМК.

Крім того, судом звертається увагу як на відсутності зафіксованого у внутрішніх документах комбінату визначеного порядку дій працівників, які залучаються для збереження схоронності ТМЦ, так і не створені умов, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей, зокрема, відсутність на об`єкті спеціальної служби охорони та засобів для її ефективного здійснення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав покладання на машиніста конвеєра ОСОБА_1 матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, оскільки судом не встановлено порушення покладених на останнього трудових обов`язків, та його вини в не забезпеченні схоронності ТМЦ.

Керуючись ст.ст. 4,13,76-81, 263-265, 354 ЦПК України, ст.. 130, 135-3, 137,138 КЗпП України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування наказу про накладення матеріальної відповідальності та стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Скасувати наказ Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» № 30- від 10.11.2020 року виданий по результатам службового розслідування по факту розкрадання роликів «НКМЗ» 152x660 бувших у використанні з 2-го ВМК Р/К № 6 Північного кар`єру» в частині пунктів:

- П.2 наказу «Машиністу конвеєрів роторного комплексу № 6 Північного кар`єру ОСОБА_1 таб. № 28306, за невиконання наряду в повному обсязі, яке виразилось в не незабезпечені зберігання прийнятих під охорону ТМЦ, надбавку за вислугу років та премію за жовтень 2020 року не виплачувати»;

-П.8 наказу «Притягнути до матеріальної відповідальності машиніста конвеєра р/к № 6 ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності в розмірі 35 123,76 грн. та не більше розміру середньомісячного заробітку»;

-П.9.1 наказу «На підставі ч. 1 ст. 132 КЗпП, шкоду в сумі 35 123,76 виниклої в наслідок незабезпечення зберігання ТМЦ, відшкодувати за рахунок заробітної плати працівників, але не більше їх середньомісячного заробітку:

- машиніста конвеєрів роторного комплексу №6 Північного кар`єру ОСОБА_1 таб. № 28306 в розмірі 10 923,78 грн. Утримання грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, утримувати в розмірі, яка не перевищує 10 % щомісячного заробітку».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.04.2021 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина