Номер провадження: 22-ц/813/4540/21
Номер справи місцевого суду: 522/8769/20
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , третя особа: Відділ опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , третя особа: Відділ опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення грошових коштів. Позовна заява мотивована тим, що 16 січня 2020 року ОСОБА_3 надав у позику ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 504 000 гривень, що еквівалентно 21 000 доларів США на строк до 01 лютого 2020 року. Проте, у зазначений строк ОСОБА_4 борг не повернула, а наприкінці квітня 2020 року позивач дізнався, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємцем майна ОСОБА_4 є її син ОСОБА_2 . 20 травня 2020 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про задоволення вимог кредитора, про що додатково повідомив відповідача. Оскільки спадкоємець не визнає вимог кредитодавця він звернувся з цим позовом до суду.

Разом з тим, позивач просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом зобов`язання нотаріуса призупинити видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 , в межах спадкової справи № 28/2020.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_3 задоволено та зупинено видачу приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліщук Галиною Петрівною свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 , в межах спадкової справи № 28/2020.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року скасувати, а у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник зазначав, що за життя ОСОБА_4 отримала у нього в борг грошові кошти. Оскільки ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , він зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Проте останній не бажає задовольняти вимоги кредитора, внаслідок чого у позивача з`явились побоювання, що ОСОБА_2 після отримання свідоцтва про право на спадщину зможе відчужити спадкове майно на користь інших осіб, що унеможливить вподальшому виконання рішення суду, у зв`язку з чим просив призупинити видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 .

Колегія суддів вбачає, що між сторонами дійсно існує майновий спір з-приводу повернення грошових коштів, отриманих в борг спадкодавцем.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення нотаріусом видавати свідоцтво про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що існує ризик невиконання або утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та вважає, що позивачем не вірно обраний спосіб забезпечення позову.

Спадкування це перехід прав та обов`язків від особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.2-3 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ч.1,3 ст..1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину ніяким чином не впливає на утруднення виконання рішення суду.

Навпаки одержання свідоцтва про право на спадщину є доказом прийняття спадкоємцем спадщини спадкодавця та разом з тим і його зобов`язань.

Зазначених вимог суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом заборони нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину.

Як видно з матеріалів справи, потенційним спадкоємцем майна ОСОБА_4 є її син ОСОБА_2 , який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже вважається таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця.

Оскільки, як встановлено судом, між сторонами існує спір з-приводу задоволення спадкоємцем вимог кредитодавця, то належним способом забезпечення позову в даному випадку буде заборона на відчуження і перереєстрацію права власності на спадкове майно при видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково та забезпечити позов в зазначений вище спосіб.

Керуючись ст.ст.367, 368, 376, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2020 року про забезпечення позову скасувати.

Накласти заборону на відчуження і перереєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 при видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 (спадкова справа № 28/2020).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21.04.2021

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

О.В. Князюк