_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/565/21
УХВАЛА

19.04.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі -Грабовій Т.П.,

розглянувши у судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою доОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 250 000 доларів США, що еквівалентно 7000000 гривень.

Одночасно з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову в цій справі, а саме накласти арешт і встановити заборону суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна:

- квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ;

- квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ;

- квартири АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна - 38857640, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ;

- машиномісця № НОМЕР_1 , загальною площею 21,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 .

При цьому позивач посилається на те, що загроза у невиконанні майбутнього рішення суду з боку відповідачів, полягає в тому, що у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем ОСОБА_2 , разом з ОСОБА_3 своїх зобов`язань за договором позики від 13.06.2018 року, та усними обіцянками про їх виконання, є всі підстави вважати, що відповідачі усіляко ухиляються від свого обов`язку з повернення позивачу позичених коштів, а також будуть у будь-який можливий спосіб ухилятись від виконання майбутнього рішення суду.Зазначене також підтверджується тим, що після звернення у 2019 році до ОСОБА_2 з вимогою про повернення коштів та намір звернутись до суду з позовом, останній здійснив відчуження єдиного належного йому на праві власності нерухомого майна - квартири АДРЕСА_8 , на користь своєї дружини - ОСОБА_3 .. Вказані обставини підтверджують той факт, що відповідач ОСОБА_2 вважаючи, що буде відповідати за зобов`язаннями по договору позики від 13.06.2018 року особисто, будучи неусвідомленим в юриспруденції та розповсюдження зобов`язань на іншого з подружжя, здійснив усі дії для приховування свого нерухомого майна, за рахунок якого можуть бути в майбутньому задоволені матеріальні вимоги позивача. При викладених обставинах, та у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту і встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно майна, належного відповідачеві, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги, призведе до можливості відповідачем ОСОБА_3 , після обізнаності про цей позов, відчужити належне їй майно, за для уникнення від виконання зобов`язань, взятих її чоловіком, як подружжям. Такі дії відповідачів, призведуть до неможливості фактичного виконання майбутнього рішення суду, що є неприпустимим та будуть наслідком порушення гарантованих Конституцією прав, а саме статті 124 Конституції України, відповідно до якої судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При таких обставинах, надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів, суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт і встановити заборону суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна:

- квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 , до розгляду справи по суті;

- квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 до розгляду справи по суті;

- квартири АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна - 38857640, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 , до розгляду справи по суті;

- машиномісця № НОМЕР_1 , загальною площею 21,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 , до розгляду справи по суті.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР, для виконання, сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Огренич І. В.