Справа № 450/1327/21 Провадження № 2-о/450/48/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про встановлення факту добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції та перебування безпосередньо в районі антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей в період її проведення,

в с т а н о в и в:

19 квітня 2021 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він просив встановити факт, що в період з 27 квітня 2014 року по 14 лютого 2017 року був добровільно залучений до забезпечення проведення антитерористичної операції, в тому числі шляхом здійснення волонтерської діяльності, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей в період її проведення.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї документами, суд приходить до наступного висновку.

Механізм надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність унаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в АТО, забезпеченні її проведення, визначено Порядком надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, затвердженого постановою КМ України № 685 від 08 вересня 2015 року (далі Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку статус особи з інвалідністю внаслідок війни надається, зокрема, особам, які добровільно забезпечували (добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі провадили волонтерську діяльність за напрямами, визначеними абзацом дев`ятим частини третьої статті 1 Закону України Про волонтерську діяльність) та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з відповіддю Управління соціального захисту населення Пустомитівської РДА № 05-613 від 15 березня 2021 року на звернення ОСОБА_1 щодо вирішення питання про встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, ним до поданої заяви не долучено клопотання про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни керівника добровольчого формування, до складу якого входила така особа, або командира (начальника) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії або іншого утвореного відповідно до закону військового формування чи правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа виконувала завдання антитерористичної операції; або довідку керівника Антитерористичного центру при СБУ, Генерального штабу Збройних Сил про виконання добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з пп. 4 п. 4 Порядку підставою для надання особам, зазначеним у пункті 2, статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності; довідка керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України про добровільне забезпечення або добровільне залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції або рішення суду про встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції у разі відсутності зазначеної довідки.

Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 711/3635/16 виходить із того, що положення підпункту 4 пункту 4 Порядку свідчать про те, що законодавством передбачено позасудову процедуру підтвердження факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції, визначено орган, який уповноважений приймати таке рішення, встановлено перелік документів, необхідних для підтвердження участі особи в бойових діях.

Разом з тим, у вказаному Порядку судове рішення передбачено як один із можливих засобів реалізації особою права на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а також в листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно із заявою ОСОБА_1 встановлення факту добровільного залучення його до забезпечення проведення АТО необхідне йому для отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Разом з тим, матеріали справи не містять відмови органів, уповноважених пп. 4 п. 4 Порядку, зокрема керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України, у видачі необхідних заявнику довідок та клопотань.

Проведений аналіз положень Порядку свідчить про те, що встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення АТО є складовою процесу надання їй статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, для якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи (керівники Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України).

Насамперед, передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, до керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України, а в разі відмови в наданні такої довідки, особа має право звертатися до суду для оскарження такої відмови. Під час розгляду уповноваженими органами питання про надання особі довідок для отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни підлягають дослідженню ті самі обставини, на які заявник послався, обґрунтовуючи заяву про встановлення факту добровільного залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції.

Розгляд такої заяви судом фактично є перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган.

Зазначення у пп. 4 п. 4 Порядку про те, що рішення суду, в якому встановлений факт добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції, що дає право на визнання особи особою з інвалідністю внаслідок війни, визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його особою з інвалідністю внаслідок війни, не означає, що такий факт може бути встановлений за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказаний факт суд може встановити в разі оскарження громадянином рішення спеціально уповноваженого органу.

Таким чином, законодавство передбачає позасудову процедуру підтвердження особою її участі у добровільному забезпеченні або добровільному залученні особи до забезпечення проведення антитерористичної операції з метою отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. Визначено органи, які уповноважені видавати такі довідки. Перебирання судом функцій такого органу суперечило б вимогам закону, створило б умови для уникнення встановленої законодавством процедури отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та поставило б у нерівні умови осіб, які отримують такий статус з дотриманням цієї процедури.

Водночас особа, якій рішенням уповноваженого органу (комісії) відмовлено у видачі довідки про факт добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення АТО, має право звернутися до суду з метою оскарження такого рішення. Під час дослідження обставин відмови в позовному провадженні можуть досліджуватися, зокрема, докази, надані особою на підтвердження факту добровільного забезпечення або добровільного залучення особи до забезпечення проведення АТО разом з іншими обставинами, заслуховуватись доводи і заперечення сторін.

Такого ж правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 14-284цс19.

З урахуванням наведеного зазначена заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна бути подана у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 826/20221/16 зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в широкому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що заявнику слід відмовити у відкритті провадження за його заявою.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 294 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, про встановлення факту добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції та перебування безпосередньо в районі антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей в період її проведення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Мусієвський В.Є.