Справа № 712/9921/18
Провадження № 2/712/149/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Тітовій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Описова частина. Короткий зміст та аргументи учасників справи.

В серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та просили суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 20517,16 дол.США та витрати по сплаті судового збору 8414,09 грн.

В обгрунтування позову вказували, що внаслідок невиконання умов договору про надання невідновлювальної кредитної лінії, укладеного між АКБ соціального розвитку"УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 02.02.2006 року № 895/03-021-006 виникла заборгованість, яка станом на 26.07. 2018 року склала 9 883 ,00 дол. США за тілом кредиту та 10634,07 дол. США за відсотками. В забезпечення виконання зобов"язань позичальника 02.02.2006 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № ДП 895/03-021-006, відповідно до якого остання поручилась за виконанння ОСОБА_1 обов"язків, що виникли на підставі кредитного договору.

У відзиві на позов , відповідачі вимоги банку не визнали посилаючись на те, що 10 квітня 2008 року Соснівським районним судом міста Черкаси з відповідачів вже стягнута заборгованість по даному договору, а рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. Звертають увагу суду і на ту обставину, що останній платіж по вказаному кредитному договору був проведений 21.02.2008 року, а позов банк пред"явив 21.08.2018 року, тобто по сплину більш як десять років. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог банку.

Хід розгляду справи.

Заочним рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 20 грудня 2018 року позов банку задоволено та стягнуто в солідарному порядку вищевказану заборгованість.

Ухвалою від 29.11.2019 року за заявою відповідачів, заочне рішення скасовано та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з участю ( повідомленням ) сторін.

Ухвалою від 10 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача та проведено заміну первісного позивача Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" на його правонаступника- Акціонерне товариство " Альфа-Банк".

Ухвалою від 09 вересня 2021 року повернуто позивачу заяву про уточнення позовних вимог.

В судове засідання представник позивача направила клопотання про розгляд справи у її відсутність та підтримала уточнені позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в судове засідання скерували заяву, в якій просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом.

02 лютого 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку " УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-006, споживчого кредиту № 0, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 44 000 доларів США.

Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01 лютого 2008 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,5% річних та сплатити комісію в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до умов договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 02 лютого 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № ДП 895/03-021-006, за яким поручитель зобов`язується перед позивачем відповідати по зобов`язаннях відповідача ОСОБА_1 .

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 квітня 2008 року задоволено позов Акціонерного комерційного банку соціального розвитку"Укрсоцбанк"в особі його Черкаської обласної філії до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку кредит в сумі 49909,60 грн, проценти за користування кредитом в сумі 1562,22 грн та штраф в сумі 22200,00 грн, державне мито - 982,52 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн, а всього 74684,64 грн.

Зі змісту рішення суду вбачається, що вказана заборгованість утворилась внаслідок порушення позивальником ОСОБА_1 договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-006 від 02.02.2006 року, укладеного останнім з АКБ " Укрсоцбанк".

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що станом на 26.07.2018 року відповідач ОСОБА_1 має прострочену заборгованість за вищевказаним договором не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 9883,09 дол. США та за відсотками - 10 634,07 дол. США.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи в становлено, що позивач просить суд стягнути заборгованість, яка вже стягнута на підставі рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому, після закінчення строку кредитування, в даному випадку строк дії договору визначений як остаточне виконання сторонами прийнятих на себе зобов"язань та з урахуванням дострокового стягнення заборгованості за рішенням суду від 10 квітня 2008 року, банк не має право нараховувати відсотки, виходячи з їх розміру, встановленого у договорі, а має право на нарахування та стягнення сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України. Вказані вимоги позивачем заявлені були з порушенням статі 49 ЦПК України, у зв"язку з чим заява про зміну підстав позову була повернута позивачу відповідно до ухвали від 09 вересня 2021 року.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов АТ "Альфа-Банк" про стягнення заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії до задоволення не підлягає.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-22, 256-260, 267, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено виготовлено 15 листопада 2021 року.

Головуючий :