Справа № 345/1654/21
Провадження № 2-н/345/258/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2021 р. м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Монтаж» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и в:

ТзОВ «М-Монтаж» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 2986,44 грн., а саме: основний борг в розмірі 1723,36 грн., сума індексу інфляції в розмірі 1115,25 грн., та три відсотки річних в розмірі 147,83 грн., нарахованих на всю суму заборгованості .

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до вимог п.3 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

До заяви про видачу судового наказу ТзОВ «М-Монтаж» додано розрахунок 3% річних. При цьому розрахунок за період з 01.06.2018 року по 17.02.2021 року здійснено сумарно, за загальну кількість днів прострочення платежів у вказаний період.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі№ 686/21962/15-ц(пункт 45)).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону). Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати житлово-комунальних послуг є календарний місяць. Основою для розрахунку 3% річних має бути щомісячна сума боргу, а не загальна сума боргу за весь період прострочення.

Крім того заявником заявлено вимогу про стягнення інфляційних збитків. Згідно розрахунку, наданого заявником, розрахунок було проведено таким чином: сукупний індекс інфляції за період прострочення *суму боргу*кількість днів прострочення/30.

Приписами статті 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається «послідовність, утворена за певною закономірністю».

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Водночас із розрахунку, здійсненого ТзОВ «М-Монтаж», вбачається, що при обрахунку інфляційних збитків безпідставно застосовано такий показник, як кількість днів прострочення, що призвело до штучного збільшення нарахованої суми інфляційних втрат.

Отже, розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат ТзОВ «М-Монтаж» виконано невірно. Тобто ТзОВ «М-Монтаж» заявлено вимогу, яка не відповідає положенням статті 161 цього Кодексу.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про відмову у видачі судового наказу відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 161,165,353,354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Монтаж» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 2986,44 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя