У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство «Пактум», боржник - ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

установив:

Представник заявника звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання посилаючись на те, що 27.10.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено ухвалу по цивільній справі № 755/21595/14-ц, якою задоволено заяву ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, про стягнення заборгованості за кредитним договором № RВ від 18.07.2012 р. 25.09.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено ухвалу, якою замінено первісного кредитора ПАТ «ВТБ Банк» на правонаступника ТОВ «КА «Пактум». В процесі тривалої переписки з виконавчими службами, що призвело до затягування часу, вдалося отримати інформацію про те, що виконавчий лист в районному відділі відсутній. Під час перевірки первісним кредитором наявності виконавчого листа, встановлено факт його відсутності в АТ «ВТБ Банк». До здійснення заміни кредитора, товариство не мало можливості встановити факт втрати виконавчого листа.

До суду сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді встановлено, що провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала на розгляді справа № 755/21595/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду.

Предметом розгляду у вказаній справі були вимоги «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , що виникають із укладеного між ними кредитного договору № R8В від 18.07.2012 року, що стало підставою для винесення рішення Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № R8В.

Ухвалою суду від 27.10.2014 року заяву ПАТ «ВТБ Банк» було задоволено та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Ярецького О.А. від 28.04.2014 року по справі № 692/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість в розмірі 124 148,40 грн. та витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 1 641,48 грн.

20.10.2015 року представник заявника отримав виконавчі листи.

15.12.2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» укладено Договір № 151217нв про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, згідно із яким відбулося відступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі, за кредитним договором № R8В від 18.07.2012 р., укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 .

26.12.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» та ТОВ «Колекторське агентство «Пактум» укладено Договір № 151217нв про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, згідно із яким відбулося відступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі, за кредитним договором № R8В від 18.07.2012 р., укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2020 року заява ТОВ «Колекторське агентство «ПАКТУМ» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа по справі № 755/21595/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Ярецького О.А. від 28.04.2014 р. по справі № 692/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість в розмірі 124 148,40 грн та витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 1 641,48 грн, з ПАТ «ВТБ Банк» на правонаступника ТОВ «Колекторське агентство «Пактум». Замінено стягувача і у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа по справі № 755/21595/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судового збору, з ПАТ «ВТБ Банк» на правонаступника ТОВ «Колекторське агентство «Пактум».

Заявник просить видати дублікати виконавчих листів та поновити строки для їх пред`явлення, оскільки виконавчі листи відсутні на виконанні, та відсутні у попереднього кредитора, що свідчить про їх втрату. Строк пропущено з поважних причин, так як лише після здійснення заміни стягувача, товариство мало можливість вирішувати з цього приводу питання. НА підтвердження поважності причин неявки надано лист ліквідатора АТ «ВТБ Банк» від 30.11.2020 року та відповідь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 08.02.2021 року, де зазначено про те, що 08.08.2016 року виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

По даній справі заявник просить суд видати дублікати виконавчих листів та поновити строк їх пред`явлення до виконання.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

Встановлено, що судове рішення ухвалено 27.10.2014 року. Виконавчі листи отримано стягувачем 20.10.2015 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2016 року ПАТ «ВТБ Банк» поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів. Дані виконавчі листи ПАТ «ВТБ Банк» були пред`явлені до виконання, та 08.08.2016 року виконавиць виніс постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

Встановлено, що Договір № 151217нв про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами між ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» та ТОВ «Колекторське агентство «Пактум» укладено 26.12.2017 року, та лише в травні 2020 року вперше звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яка не була належно оформлена.

Постанова про повернення виконавчого документу постановлена 08.08.2016 року - більше чотирьох років тому. Жодного обґрунтування щодо видачі дубліката виконавчого листа, поновлення строку для його пред`явлення, представник заявника у своїй заяві не навів, та не надав жодного документу на підтвердження своїх доводів.

На думку суду кожне судове рішення має бути виконано, однак законодавством визначено строки, яких кожна сторона має дотримуватись.

Враховуючи наведене та надані докази, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство «Пактум», боржник - ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: