РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року

м. Рівне

Справа № 565/1240/20

Провадження № 22-ц/4815/380/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

позивач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року у складі судді Малкова В. В., ухвалене в м. Вараш Рівненської області о 13 годині 45 хвилини, повний текст рішення складено 14 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є її батьком, а вона після досягнення повноліття продовжує навчання на платній денній формі в ОСОБА_4 в м. Варшава (Республіка Польща), у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Просила суд стягнути на свою користь із відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до 30.09.2023 року.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є її батьком, а вона після досягнення повноліття продовжує навчання на платній денній формі в ННЦ «Інститут біології медицини» Київського національного університету імені Тараса Шевченка, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Просила суд стягнути на свою користь із відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до 30.06.2024 року.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07.10.2020 року цивільну справу №565/1240/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, та цивільну справу №565/1251/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, об`єднано в одне провадження.

Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року вказані позови задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/8 частку заробітку (доходу) ОСОБА_3 починаючи з 29.09.2020 року до закінчення ОСОБА_1 навчання ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/8 частку заробітку (доходу) ОСОБА_3 починаючи з 30.09.2020 року до закінчення ОСОБА_2 навчання ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком батьків утримувати дітей, які продовжують навчання, на період цього навчання до досягнення ними 23-річного віку при умові матеріальної можливості надавати таку допомогу та обґрунтовано тими обставинами справи, підтвердженими належними і достовірними доказами, які вказують, що відповідач має постійне місце роботи і стабільний дохід, що дозволяє йому утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. При частковому задоволенні позовних вимог судом враховано зміну сімейного стану відповідача та наявність у нього на утриманні двох дітей від іншого шлюбу та дружини.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі доводить, що на відміну від аліментних правовідносин щодо неповнолітніх дітей для покладання обов`язку на батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, має обов`язково мати місце наявність умови у вигляді матеріальної можливості надання такої допомоги з боку батьків. Пояснює, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які народилися у шлюбі з ОСОБА_7 , яка теж не має заробітку у зв`язку з тим, що її декретна відпустка нещодавно закінчилася, і вона перебуває на випробувальному терміні у зв`язку із зміною місця роботи. Зазначає, що його батько, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , потребує дороговартісного паліативного лікування у зв`язку з виявленим онкологічним захворюванням, які він йому надає. Додає, що він також несе витрати по оплаті комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, одягу для своєї сім`ї, і ці витрати є обов`язковими. Звертає увагу, що позивачками не було надано жодних доказів витрат, які вони несуть у зв`язку з навчанням, зокрема, витрат на проживання в гуртожитку, на доїзд з місця проживання до місця навчання і назад, та наголошує на тому, що з огляду на введення карантинних обмежень через поширення інфекції Covid-19 введено режим дистанційного навчання, а тому немає необхідності у витратах на доїзд до місця навчання і назад. З наведених підстав просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник позивачів адвокат Полюхович Оксана Іванівна вважає рішення місцевого суду справедливим, законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_3 є батьком обох позивачок: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується наявними у справі копіями свідоцтв про народження.

Позивачки є повнолітніми особами та не досягли 23-річного віку.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.02.2020 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, стягувались аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 серпня 2019 року по 30 червня 2020 року (період навчання у Технічній школі №5 Спілки економічних шкіл в м.Кельце), право на утримання припиняється у разі припинення навчання ОСОБА_1 ..

Із Сертифікату про прийняття іноземця на навчання від 16.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 продовжує навчання та була прийнята на стаціонарну платну форму навчання першого ступеня до ОСОБА_4 , період навчання з 01.10.2020 року до 30.09.2023 року.

ОСОБА_1 внесено 6 400 злотих на індивідуальний рахунок студента ОСОБА_4 . Вона також несе витрати на проїзд з м.Вараш до місця навчання, що підтверджується відповідними проїзними документами.

Рішенням Кузнецовського міського суду від 14.04.2020 року змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.07.2009 року у справі №2-547/09 з 1/6 до 1/8 частки заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із досягненням ОСОБА_2 повноліття виплату аліментів на її утримання припинено.

На даний час ОСОБА_2 є студенткою першого курсу денної форми навчання (контракт) Інституту біології та медицини Київського національного університету імені Тараса Шевченка, період навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року.

Відповідно до договору №2622 від 11.09.2020 року про надання освітніх послуг (навчання), загальна вартість навчання ОСОБА_2 за період з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року становить 126 000 гривень, що підтверджується довідкою №036/272 від 18.09.2020 року.

Кошти в сумі 15 750 гривень в якості оплати частини вартості навчання дочки ОСОБА_10 сплачені її матір`ю, ОСОБА_9 згідно квитанції від 15.09.2020 року.

У зв`язку із навчанням ОСОБА_2 проживає у м.Київ, у гуртожитку №9 Київського національного університету імені Тараса Шевченка, оплату за проживання в якому також здійснила її мати, ОСОБА_9 , що підтверджується відповідними квитанціями на суму 2886 грн. та 100 грн..

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зібраними у справі доказами встановлено, що обидві позивачки на час постановлення рішення досягли 18-річного віку, навчаються у вищих учбових закладах, при чому у зв`язку з навчанням на стаціонарній формі позбавлені можливості працювати та заробляти кошти в тому обсязі, який необхідний, а відтак потребують матеріальної допомоги для забезпечення елементарних фізичних потреб у повноцінному харчуванні, лікуванні, оздоровленні, відпочинку, а також у зв`язку з проїздом до місця навчання і назад, придбанням необхідної для навчання літератури та приладдя та для забезпечення культурного розвитку особистості.

Що стосується такого обов`язкового складника для стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, як можливість у батьків надавати матеріальну допомогу, то апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що батько позивачів ОСОБА_3 працює слюсарем в цеху загальностанційних систем у ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», мати позивачів ОСОБА_9 офіційно працевлаштована у республіці Польща, і саме остання надає допомогу на утримання позивачок, які продовжують навчання та у зв`язку з цим не можуть самостійно себе забезпечувати.

Доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, на фінансову неспроможність у даний час надавати матеріальну допомогу через зміну сімейного стану у зв`язку із одруженням та народженням двох дітей, які перебувають на його повному утриманні, витратами на лікування хворого батька, апеляційним судом відхиляються, оскільки судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, а наведені обставини щодо утримання неповнолітніх дітей та несення витрат у зв`язку з лікуванням батька вже враховані місцевим судом при частковому задоволенні позову та стягнення аліментів у розмірі меншому, ніж заявлено позивачами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України(ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відхиляючи апеляційну скаргу, суд враховує, що потреба позивачів, які навчаються у вищому навчальному закладі на стаціонарі, у матеріальному забезпеченні існує та є очевидною, і попри те, що обов`язок батьків утримувати дітей у цьому випадку не є безумовним, як це має місце при утриманні неповнолітньої дитини, встановлені судом обставини справи дають підстав для висновку про те, що стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочок, які продовжують навчання, в розмірі по 1/8 частині доходу відповідача відповідає принципу розумності і справедливості, не порушує прав платника та одержувача аліментів.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Шимків С. С.

Гордійчук С. О.