Справа №402/194/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2021 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді: Терновенко А.В.

при секретарі: Льошенку О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в м.Благовіщенське Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради, про визнання права на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

18.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Благовіщенської районної ради, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у межах та нормах для працівників соціальної сфери із земель резервного фонду для сільськогосподарського використання, що знаходяться на території Кам"янокриничанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

В обгрунтування позову зазначила, що з 05.08.1975 р. по 01.02.1983 р. ОСОБА_2 працювала листоношою 3 класу Кам"яно-Криничанського відділення зв"язку Ульяновського районного вузлу зв"язку, звідки і звільнилась у зв"язку з виходом на пенсію. Таким чином, вона мала право на отримання земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства на території Кам"янокриничанської сільської ради, але за життя вона її не отримала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. За життя вона склала заповіт від 28.11.2015 року, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі всього того, що на день її смерті належало б їй і на що б вона по закону мала б право, заповіла ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та дізналась про порушення свого права на спадщину у виді вказаної земельної частки, оскільки з"ясувала, що ОСОБА_2 не отримала земельної ділянки, так як не була внесена до списків осіб, яким був виданий Державний акт на земельну ділянку, а тому вважає, що її спадкове право порушено.

Позивачка в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Благовіщенської міської ради у судове засідання не з"явився, до початку підготовчого засідання подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позовних вимог не має просить розглянути позов за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 в період з 05.08.1975 р. по 01.02.1983 р. працювала листоношою 3 класу Кам"яно-Криничанського відділення зв"язку Ульяновського районного вузлу зв"язку, звідки і звільнилась у зв"язку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7).

Відповідно до Указу Президента «Про додаткові заходи щодо задоволення потреб громадян у земельних ділянках» від 28 червня 1999 року № 765/99 постановлено організувати до 01.01.2000р. передачу у власність і надання користування педагогічним працівникам, лікарям, іншим працівникам соціальної сфери, пенсіонерам з числа цих працівників, а також департованим особам, які повернулися в Україну, земельних ділянок за рахунок земель запасу та резервного фонду.

Відповідно до положень п.7 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995р. передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання в користування земельних ділянок громадянам, зайнятим переважно в соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Отже, відповідно до зазначеної норми, якщо працівник працював в соціальній сфері села, а також пенсіонер з їх числа бажав отримати земельну ділянку, то він мав право на її отримання з резервного фонду сільськогосподарських угідь.

Такі самі положення було зафіксовано в Указі Президента України № 584/2000 від 12.04.2000р. «Про Забезпечення економічних інтересів і соціального захисту працівників соціальної сфери села та вирішення окремих питань, що виникли в процесі проведення земельної реформи».

Відповідно до ч. 9 ст. 6 Земельного Кодексу України в редакції 1991 року до числа осіб, зайнятих у соціальній сфері, належать працівники освіти, охорони здоров`я, культури, побутового обслуговування населення, зв`язку, торгівлі та громадського харчування, правоохоронних органів, Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів, а також пенсіонери з числа цих осіб.

Таким чином, ОСОБА_2 мала право на земельну ділянку як пенсіонер з числа працівників соціальної сфери.

Згідно заповіту від 28,11.2015 року (а.с.8) ОСОБА_2 заповіла позивачкі ОСОБА_1 усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті належало б їй і на що б вона по закону мала б право.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак дізналась, що ОСОБА_2 не отримала земельної частки (пай) у межах та нормах для працівників соціальної сфери із земель резервного фонду для сільськогосподарського використання, так як не була внесена до списків осіб, яким був виданий Державний акт на земельну ділянку, а тому вважає, що її спадкове право порушено.

Таким чином, суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_2 мала право на на земельну ділянку як пенсіонер з числа працівників соціальної сфери, тому ці права та обов`язки не припинились після її смерті та входять до спадкової маси. Оскільки Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , є єдиною спадкоємицею, тому за нею має бути визнано право на земельну частку.

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачкою набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Згідно роз"яснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України).

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право право на земельну частку (пай) у межах та нормах для працівників соціальної сфери із земель резервного фонду для сільськогосподарського використання, що знаходяться на території Кам"янокриничанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 18.03.1996 року Голованівським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач:

- Благовіщенська міська рада - місцезнаходження: 26400, вул.Промислова, б.26/54, м.Благовіщенське Кіровоградської області, код ЄДРПОУ 0540297.

Суддя: А. В. Терновенко