Провадження № 2/752/1204/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.03.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Веселовської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Киві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів

та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2019 року ТОВ "Народна позика" звернулося у суд з позовом про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 13 липня 2013 року між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Народна позика" надає позичальнику кредит у формі видзивної поновлювальної лінії у національній валюті України на загальну суму 540 000 грн. на споживчі цілі на строк з 30 липня 2013 року по 30 січня 2014 року зі слатою 36% річних за користування кредитом.

Згідно кредитного договору № № 1807001/000-КСФ/13 від 13 липня 2013 року ТОВ "ФК "Народна позика" надала ОСОБА_1 кредит у розмірі 470 000 грн. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на день отримання коштів знаходились у шлюбі, у зв"язку з чим ОСОБА_2 підписав заяву від 30.10.2013 р., посвідчену приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А,. про надання згоди на отримання його дружиною ОСОБА_1 кредитних коштів згідно вказаного кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений 30.07.2013 року приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А., за умовами якого предметом іпотеки є нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з № 1 по № 4 (групи приміщень № 18) (в літ. "А"), загальною площею 40,30 кв.м, що належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого 27.05.2010 р. приватним нотаріусом КМНО Шепелюк О.Г.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не виконала у повному обсязі взяті на себе зобов"язання за кредитним договором, лише частково повернула ТОВ "ФК "Народна позика" по даному кредитному договору відсотки у розмірі 15 470 грн. та тіло кредиту у розмірі 5030 грн., тому 19.04.2014 р. на підставі ст. 37 Закону України "Про іпотеку" та п. 6 договору іпотеки від 30.07.2013 р. ТОВ "ФК "Народна позика" здійснило звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку та набуло право власності на вказані нежилі приміщення. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2017 року, задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено визнати недійсним кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р., укладений між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 , визнати недійсним договір іпотеки від 30.07.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А., укладений між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власноті на нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з № 1 по № 4 (групи приміщень № 18) (в літ. "А"), загальною площею 40,30 кв.м, витребувати від ТОВ "ФК "Народна позика" на користь ОСОБА_1 вказані нежилі приміщення.

Грошові кошти у розмірі 470 000 грн. на підставі кредитного договору № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р. були отримані ОСОБА_1 через її чоловіка ОСОБА_2 , який діяв в її інтересах на підставі довіреності, посвідченої 16.07.2013 р. приватним нотаріусом КМНО Кузьменко Л.М. На думку позивача, вказані грошові кошти є сумісною власністю подружжя, оскільки відповідачі з 22 серпня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Враховуючи, що кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р. визнаний недійсним рішенням Шевченківського районного суду м Києва від 13 березня 2017 року, позивач зазначає, що відповідачі зобов"язані повернути грошові кошти у сумі 449 500 грн., як безпідставно отримані. У червні 2018 року ТОВ "ФК "Народна позика" звернулася до ОСОБА_2 з заявою про повернернення вказаних вказаних грошових коштів, проте вимоги позивача залишилися без задоволення.

За таких підстав, позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачені та не повернуті за кредитним договором № 1807001/000-КСФ/13 від 13 березня 2017 року грошові кошти у розмірі 449 500 грн.

Ухвалою судді Голосіївського райооного суду м. Києва від 23 серпня 2019 рку відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 84)

18 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на дану позовну заяву. (а.с. 87) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2017 року, задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено, зокрема визнати недійсним кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р., укладений між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 . Крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено визнати недійсними довіреності: від 16 липня 2013 року та 26 жовтня 2013 року, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Кузьменко Л.М., згідно з якими ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 бути її представником з усіх питань передачі в заставу (іпотеку) під власні зобов"язання нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з № 1 по № 4 (групи приміщень № 18) (в літ. "А"), загальною площею 40,30 кв.м. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року ОСОБА_3 визнана винною за ч.ч. 4, 1 та 3 ст. 358 КК України. В кримінальному провадженні № 0000218 НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві було складено висновок експерта від 20.01.2015 року, згідно якого в досліджувальному паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому ОСОБА_1 Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, 10.01.2007 р., було здійснено переклейку фотокартки на 1-й сторінці. Також НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві було складено висновок експерта, згідно якого підпис та рукописний тект в графі "підпис" в довіреності від 26.10.2013 р. та довіреності від 16.07.2013 р. виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, ймовірно ОСОБА_3 . Просить стягнути з ТОВ "ФК "Народна позика" 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ "ФК "Народна позика" з зустрічною позовною заявою. (а.с. 147) Просить стягнути з ТОВ "ФК "Народна позика" 2 500 дол. США у гривневому еквіваленті, визначеному згідно з курсом НБУ станом на день фактичного перерахування ОСОБА_1 відповідних грошових коштів.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 зазначає, що згідно позовної заяви ТОВ "ФК "Народна позика" 27.11.2013 р. ОСОБА_1 передала представнику вказаного товариства грошові кошти в сумі 2 500 дол. США в рахунок пгашення заборгованості за відповідним кредитним договором. ОСОБА_1 вказує про те, що вказані грошові кошти дійсно були передані, про що свідчить розписка, обставинами написання якої були шахрайські дії та погрози представників ТОВ "ФК "Народна позика" на її адресу та членів її родини щодо вчинення фізичної розправи, з приводу чого ОСОБА_1 подала заяву до правоохоронних органів. Зважаючи на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2017 року, задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено, зокрема визнати недійсним кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р., укладений між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 , на думку позивача, вказані грошові кошти підлягають поверненню, як такі, що були отримані товариством за недійсним договором.

21 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду пояснення. (а.с. 170) Просить відмовити в задоволенні позову ТОВ "ФК "Народна позика" та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1

10 листопада 2020 року ТОВ "ФК "Народна позика" надіслало до суду додаткові пояснення та доводи по справі. (а.с. 209) Просить додатково до підстав та обгрунтувань, на які посилається позивач у своїй позовній заяві, застосувати положення ст. 1067-1 ЦК України, якою передбачно особливі умови застосування наслідків недійсності кредитних правочинів, зокрема обов"язковість їх застосування та визначення суми, яка має бути повернена кредитодавцю.

10 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення розміру витрат на професійну правову допомогу. (а.с. 213) Просить стягнути з ТОВ "ФК "Народна позика" 29 000 грн. таких витрат.

17 грудня 2020 року ТОВ "ФК "Народна позика" подало до суду відзив на зустрічну позовну заяву. (а.с. 2 т.2) Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , оскільки згідно розписки від 27.11.2013 р. грошові кошти у сумі 2 500 дол. США отримав заступник директора товариства Бабець І.М., отримавши вказані грошові кошти, вніс в касу товариства для погашення боргу за кредитним договором 20 500 грн. Зокрема, згідно прибуткового касового ордеру № 1168 від 28.11.2013 р.в касу ТОВ "ФК "Народна позика" від ОСОБА_1 було прийнято 5 030 грн. в рахунок часткового погашення кредиту згідно кредитного доовору № № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р. та зігдно прибуткового касового ордеру № 1167 від 28.11.2013 р. в касу ТОВ "ФК "Народна позика" від ОСОБА_1 було прийнято 15 470 грн. в рахунок оплати відсотків за жовтень - листопад 2013 року за вказаним кредитним договором.

Ухвалою Голосіївського районного уду м. Києва від 22 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та дана справа призначена до судового розгляду. (а.с. 39 т.2)

В судовому засіданні представник позивача ТОВ "ФК "Народна позика" підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги ТОВ "ФК "Народна позика", просили відмовити в їх задоволенні. Зустрічний позов просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13 липня 2013 року між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Народна позика" надає позичальнику кредит у формі видзивної поновлювальної лінії у національній валюті України на загальну суму 540 000 грн. на споживчі цілі на строк з 30 липня 2013 року по 30 січня 2014 року зі слатою 36% річних за користування кредитом. (а.с. 11)

Позивач зазначає, що згідно кредитного договору № № 1807001/000-КСФ/13 від 13 липня 2013 року ТОВ "ФК "Народна позика" надала ОСОБА_1 кредит у розмірі 470 000 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами. (а.с. 30)

В забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений 30.07.2013 року приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А., за умовами якого предметом іпотеки є нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з № 1 по № 4 (групи приміщень № 18) (в літ. "А"), загальною площею 40,30 кв.м, що належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого 27.05.2010 р. приватним нотаріусом КМНО Шепелюк О.Г. (а.с. 15)

19.04.2014 р. на підставі ст. 37 Закону України "Про іпотеку" та п. 6 договору іпотеки від 30.07.2013 р. ТОВ "ФК "Народна позика" здійснило звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку та набуло право власності на вказані нежилі приміщення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2017 року, задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено визнати недійсним кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р., укладений між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 , визнати недійсним договір іпотеки від 30.07.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А., укладений між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власноті на нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з № 1 по № 4 (групи приміщень № 18) (в літ. "А"), загальною площею 40,30 кв.м, витребувати від ТОВ "ФК "Народна позика" на користь ОСОБА_1 вказані нежилі приміщення.(а.с. 41)

Звертаючись у суд з даним позовом, ТОВ "ФК "Народна позика" просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 449 500 грн., як безпідставно отримані. Вказує, що вказані грошові кошти є сумісною власністю подружжя, оскільки відповідачі з 22 серпня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, а кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р. визнаний недійсним рішенням Шевченківського районного суду м Києва від 13 березня 2017 року.

Суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "ФК "Народна позика" не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2013 року між ТОВ "ФК "Народна позика" та ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв ОСОБА_2 на підставі довіреності від 16.07.2013р., посвідченої приватним нотаріусом КМНО Кузьменко Л.М., був укладений кредитний договір № 1807001/000-КСФ/13.(а.с. 25)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено визнати недійсними довіреності: від 16 липня 2013 року та 26 жовтня 2013 року, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Кузьменко Л.М., згідно з якими ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 бути її представником з усіх питань передачі в заставу (іпотеку) під власні зобов"язання нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з № 1 по № 4 (групи приміщень № 18) (в літ. "А"), загальною площею 40,30 кв.м. (а.с. 114)

Як правову підставу своїх позовних вимог ТОВ "ФК "Народна позика" зазначає, ст.ст. 1212 та 1067-1 ЦК України.

Проте, суд вважає, що доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14 відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Таким чином, наявність зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, виключає можливість пред`явлення позову в порядку статті 1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.

З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти у сумі 470 000 грн. були передані відповідачам на підставі умов кредитного договору № 1807001/00-КСФ/13 від 13 липня 2013 р.

Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які виникли на підставі укладеного між ними 13 липня 2013 року правочину, спрямованого на виникнення прав та обов`язків сторін.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року ОСОБА_3 визнана винною за ч.ч. 4, 1 та 3 ст. 358 КК України. (а.с. 127) В кримінальному провадженні № 0000218 НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві було складено висновок експерта від 20.01.2015 року, згідно якого в досліджувальному паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому ОСОБА_1 Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, 10.01.2007 р., було здійснено переклейку фотокартки на 1-й сторінці. Також НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві було складено висновок експерта, згідно якого підпис та рукописний тект в графі "підпис" в довіреності від 26.10.2013 р. та довіреності від 16.07.2013 р. виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, ймовірно ОСОБА_3 . Просить стягнути з ТОВ "ФК "Народна позика" 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Встановлено, що 27 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва та ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості. Даною угодою зафіксовано, що ОСОБА_3 , діючи умисно пртиправно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою отримання довіреності, виданої на користь (на ім"я) ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 на представництво її інтересів з питань передачі в заставу (іпотеку) під власні зобов"язання нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з № 1 по № 4 (групи приміщень № 18) (в літ. "А"), загальною площею 40,30 кв.м, разом з іншими документами подала паспорт громадянина України ОСОБА_1 з вклеєною особистою фотокарткою ОСОБА_3 , яким використала завідомо підроблений документ. В подальшому, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса КМНО Кузьменко Л.М., з метою отримання довіреності, виданої на ім"я Поворознюка С.О. від імені ОСОБА_1 на представництво її інтересів з питань передачі в заставу (іпотеку) під власні зобов"язання нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з № 1 по № 4 (групи приміщень № 18) (в літ. "А"), загальною площею 40,30 кв.м, разом з іншими документами подала паспорт громадянина України ОСОБА_1 з вклеєною особистою фотокарткою ОСОБА_3 , чим використала завідомо підроблений документ.

При цьому, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному вище діянні.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК УКраїни обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адіміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адмінстративне правопоуршення, які набраи законної сили, є обов"язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, згідно з положеннями ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов"язані з його недійсністю.

Оскільки положення ст. 1212 ЦК України, на яку, як на підставу своїх вимог, посилається позивач, на спірні правовідносини не поширюються, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ТОВ "ФК "Народна позика" необхідно відмовити.

Також суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "ФК "Народна позика" на підставі ст. 1067-1 ЦК України. (правові наслідки недійсності кредитного договору)

Зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами у справі, що згідно прибуткового касового ордеру № 1168 від 28.11.2013 р.в касу ТОВ "ФК "Народна позика" від ОСОБА_1 було прийнято 5 030 грн. в рахунок часткового погашення кредиту згідно кредитного договору № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р. та згідно прибуткового касового ордеру № 1167 від 28.11.2013 р. в касу ТОВ "ФК "Народна позика" від ОСОБА_1 було прийнято 15 470 грн. в рахунок оплати відсотків за жовтень - листопад 2013 року за вказаним кредитним договором. (а.с. 28-29 т.2)

Суд поггоджується з доводами відповідача про наявність правових підстав для повернення ТОВ "ФК "НАродна позика" ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 20 5500 грн., з урахуванням відповідної недійсності правочину - кредитного договору № № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з ТОВ "ФК "Народна позика" в дохід держави 1 921 грн. судового збору.

Стягнути з ТОВ "ФК "Народна позика" на користь ОСОБА_1 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки на виконання умов договору про надання правової допомоги № 158-ЖВ-АО від 09.09.2019р., укладеного між ОСОБА_1 та АО "Сенсум", були підписані заявки № 1-ЖВ та 2-ЖВ, предметом яких є аналіз документів, визначення правової позиції, підготовка відзиву на позовну заяву та інших процесуальних документів та юридичний супровід справи № 752/17494/19 про стягнення коштів. Адвокат Жадобін В.І. надав останній правничу допомогу, детальний опис якої зазначений у акті приймання правничої допомоги від 16.09.2019 р. Загальна вартість наданої у цей період правової допомоги становить 10 000 грн. та була сплачена ОСОБА_1 (а.с. 131 - 141)

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" на користь ОСОБА_1 20 500 грн. грошових коштів, сплачених останньою на виконання умов кредитного договору № 1807001/000-КСФ/13 від 13.07.2013 р., та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" в дохід держави 1921 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 01 квітня 2021 року.

Суддя: