У х в а л а

13 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 757/50951/20-ц

провадження № 61-61вп21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув питання про визначення підсудності у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із зазначеним вище позовом.

Обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та громадянином Республіки Індія, ОСОБА_2 , укладено шлюб Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21 вересня 2017 року серія НОМЕР_1 .

Вказували, що позивач зареєстрована за адресою, а саме: АДРЕСА_1 , однак фактично проживає у АДРЕСА_2 та має на утриманні малолітню дитину, відтак заявник обрав підсудність за фактичним місцем проживання заявника, а саме: АДРЕСА_3 відповідно до частини 2 статті 28 ЦПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року цивільну справу № 757/50951/20-цнаправлено до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку передбаченому статтею 29 ЦПК України.

08 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів для вирішення питання про визначення підсудності.

У визначенні підсудності слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною другою статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до статті 29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Виходячи із тлумачення статті 29 ЦПК України та враховуючи роз`яснення, викладені у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, Верховний Суд визначає підсудність справи про розірвання шлюбу тільки в разі, якщо жоден з подружжя не проживає в Україні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином Республіки Індія, що підтверджується доданими до позову документами.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що також підтверджується матеріалами справи.

Тобто, у цій справі відсутня інформація та відповідні докази, які підтверджують факт проживання ОСОБА_1 за межами України, натомість наявна інформація щодо зареєстрованого та фактичного її місця проживання на території України.

З огляду на те, що один з подружжя зареєстрований та проживає на території України, відсутні правові підстави для визначення підсудності у цій справі відповідно до статті 29 ЦПК України.

У такому разі підсудність справи з іноземним елементом визначається згідно з колізійними нормами, які містяться у конвенціях, двосторонніх договорах України та угодах про правову допомогу та співробітництво у цивільних справах.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У визначенні підсудності у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментіввідмовити.

Справу № 757/50951/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів передати до Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян