справа №619/4525/14-ц
провадження №4-с/619/15/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Матлахової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

В обгрунтування скарги вказує, що 15 червня 2015 року Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 619/4525/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Проперті менеджмент Україна» про стягнення заборгованості.

25 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50983246 за виконавчим листом № 619/4525/14-ц про стягнення з

ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 899 090 гривень та судових витрат в сумі 3 654 гривень, а всього 902 744 гривень.

14 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 50983246, № 54664892 в зведене виконавче провадження № 55153587.

26 жовтня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника в рамках виконавчого провадження № 50983246 (ЗВП № 55153587).

З вказаної постанови йому стало відомо, що в ході проведення виконавчих дій державному виконавцю з бази Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України стало відомо про наявність у боржника ОСОБА_2 транспортного засобу, а саме автомобіля HONDA моделі CROSSTOUR, 2011 року випуску.

Державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт транспортного засобу з подальшою передачею його на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_2 .

З моменту винесення постанови та передачі на відповідальне зберігання автомобіля боржнику ОСОБА_2 минуло вже більше двох років, однак, на момент звернення до суду зі скаргою, державним виконавцем в провадженні якого наразі перебуває виконавче провадження № 50983246 (ЗВП № 55153587) взагалі не було вчинено жодних виконавчих дій, спрямованих на реалізацію арештованого транспортного транспорту боржника ОСОБА_2 .

З інформації, що міститься на офіційному сайті Міністерства юстиції України в розділі «Автоматизована система виконавчого провадження», ОСОБА_1 стало відомо, що 15 лютого 2021 року державним виконавцем було зроблено запит до МВС України за вих. № 96589296 щодо зареєстрованих за боржником ОСОБА_2 транспортних засобів.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит державного виконавця, за боржником ОСОБА_2 зареєстровано три транспортних засоби, в тому числі автомобіль HONDA, моделі CROSSTOUR, 2011 року випуску, який ще два роки тому було арештовано, описано на передано на відповідальне зберігання боржника ОСОБА_2 .

Замість того, щоб вилучити та реалізувати майно боржника ОСОБА_2 , а отримані внаслідок такої реалізації кошти направити на часткове задоволення вимог стягувача, державний виконавець повернув арештоване майно боржнику, який продовжує ним користуватися на протязі вже більше ніж двох років з моменту такого арешту.

Також, протягом більш ніж чотирьох років державними виконавцями не було внесено боржника ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників.

У разі, якби державний виконавець, в провадженні якого перебувало та/або перебуває виконавче провадження № 50983246 (ЗВП № 55153587) скористався таким наявним в нього широким колом повноважень, йому було б відомо про наявність у боржника ОСОБА_2 крім іншого, інтелектуальної власності та ТОВ «Проектно-будівельна фірма «Навруз», засновником якої є саме боржник ОСОБА_2 .

З моменту відкриття виконавчого провадження № 50983246 (ЗВП № 55153587) державним виконавцем, в провадженні якого перебувало та/або перебуває вказаний виконавчий лист, взагалі не було вчинено ніяких виконавчих дій, спрямованих на фактичне та реальне виконання рішення суду.

Просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників; зобов`язати державного виконавця, невідкладно внести відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, щодо невиконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.06.2015 по цивільній справі №619/4525/14-ц; зобов`язати державного виконавця невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.06.2015 по цивільній справі №619/4525/14-ц, у тому числі, шляхом відшукування, вилучення та реалізації наявного у боржника майна; винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочин державного виконавця в ЄРДР та подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч. 2 ст. 382 КК України.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, просили розгляд скарги проводити у їх відсутність.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином. Не надав витребувані судом матеріали виконавчого провадження.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином.

Оскільки відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, на підставі наданих до суду доказів та матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 447 ЦПК України передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 25 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50983246 за виконавчим листом № 619/4525/14-ц, виданими 13.08.2015 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 899 090 гривень та судових витрат в сумі 3 654 гривень, а всього 902 744 гривень. (а.с. 11)

14 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 50983246, № 54664892 у зведене виконавче провадження № 55153587. (а.с. 12)

26 жовтня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника в рамках виконавчого провадження ЗВП № 55153587. Встановлено, що в ході проведення виконавчих дій державному виконавцю з бази НАІС стало відомо про наявність у боржника ОСОБА_2 транспортних засобів, а саме автомобіля HONDA моделі CROSSTOUR, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначений автомобіль було затримано співробітниками УПС МВС у м. Харків, таким чином 23.10.2017 автомобіль було описано та арештовано державним виконавцем та передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_2 . Постановлено оголосити в розшук автомобіль HONDA моделі CROSSTOUR, 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с. 13)

Так, із постанови державного виконавця від 26.10.2018 року вбачається, що співробітниками поліції було затримано автомобіль боржника ОСОБА_2 , а державним виконавцем було описано та арештовано автомобіль боржника та одночасно оголошено його в розшук.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Як вбачається з Інформації про виконавче провадження № 50983246 від 12.03.2021 державним виконавцем у вказаному провадженні від 26.10.2018 було винесено постанову про розшук майна боржника, якою було описано та арештовано автомобіль боржника HONDA моделі CROSSTOUR, 2011 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 , оголошено його в розшук та передано на відповідальне зберігання боржнику. (а.с. 18-22)

Після цього державним виконавцем не проведено оцінку транспортного засобу та не здійснено відповідних дій для реалізації арештованого майна.

Враховуючи вищезазначене, державним виконавцем не виконано вимоги передбачені ст. ст. 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушено права та законні інтереси стягувача.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу також зберігачу.

Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.

В свою чергу, державним виконавцем у ВП №50983246 без згоди стягувача було передано арештований автомобіль на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 12.03.2021 відомості про боржника ОСОБА_2 відсутні. (а.с. 15)

За таких обставин, суд доходить висновку про бездіяльність державного виконавця щодо невнесення даних про боржника ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників, оскільки виконавче провадження №50983246 відкрито 25.03.2016 та перебуває на виконанні до цього часу.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.06.2015 по цивільній справі №619/4525/14-ц, у тому числі, шляхом відшукування, вилучення та реалізації наявного у боржника майна, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд відмовляє у задоволенні вимоги про зобов`язання державного виконавця виконати рішення суду шляхом відшукування, вилучення та реалізації наявного у боржника майна, оскільки державний виконавець при примусовому виконанні рішення суду діє у межах повноважень визначених Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами, спосіб виконання судового рішення визначається державним виконавцем самостійно у межах наданих повноважень.

Щодо вимоги скаржника про винесення окремої ухвали, суд відмовляє у її задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо під час розгляду скарги судом буде виявлено порушення закону, недоліки в діяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, учасників виконавчого провадження і встановлено причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, суд має постановити окрему ухвалу.

Вирішуючи питання про постановлення окремої ухвали, суд повинен переконатися, що надані особою докази достовірно свідчать про порушення вимог законодавства та дозволяють дійти висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали.

Оскільки, під час розгляду скарги судом не встановлено причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, а скаржником не надано доказів умисного невиконання державним виконавцем рішення суду, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали.

За таких обставин, скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що скаржнику правничу допомогу у вказаній справі надав адвокат Поліщук Олег Леонтійович, що підтверджується договором про надання правової допомоги №02-12/03-21 від 12.03.2021. (а.с. 24)

В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 120 гривень скаржником до суду надано наступні докази: копію калькуляції-рахунку від 12.03.2021, копію акта приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 12.03.2021, копію квитанції від 12.03.2021 про сплату гонорару адвокату згідно договору №02-12/03-21 від 12.03.2021 у сумі 5 120 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про стягнення з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5 120 гривень.

Керуючись, ст. ст. 1, 9, 18, 56, 57, 58, 61, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 15, 133, 141, 262, 450, 447, 452 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №50983246 (ЗВП №55153587) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 902 744 гривні, щодо внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №50983246 (ЗВП №55153587) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 902 744 гривні, невідкладно внести відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №50983246 (ЗВП №55153587) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 902 744 гривні, щодо невиконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.06.2015 по цивільній справі №619/4525/14-ц.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №50983246 (ЗВП №55153587) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 902 744 гривні, невідкладно в повному обсязі виконати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.06.2015 по цивільній справі №619/4525/14-ц шляхом виконання Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5 120 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 23.04.2021.

Суддя В. С. Овсянніков