Провадження № 2/734/204/21 Справа № 734/3621/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 квітня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві судових засідань Ринві Т.О.,

із участю представника позивача Ільківа М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» м. Києва про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування у суд звернувся представник позивача - адвокат Ільків Микола Миколайович в інтересах позивача ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приблизно о 20.30 годині 22 вересня 2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Hyundai Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у с. Сираї Козелецького району Чернігівської області на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі у напрямку від м. Чернігова до м. Києва, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який перетинав проїзну частину. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження, від отримання яких помер. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована згідно Полісу № АМ4622752 у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». 20 грудня 2019 року на адресу відповідача направлена заява про виплату страхового відшкодування батькові загиблого - ОСОБА_1 . Загальна сума вимоги страхового відшкодування, заподіяного смертю ОСОБА_3 , становить 200000.00 гривень (із яких: 50076.00 гривень - моральна шкода; 150228.00 гривень - відшкодування на утримання; 6790.00 гривень - витрати на поховання). Звернення з вимогою про виплату страхового відшкодування не виходить за межі розміру ліміту страхових сум, відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 566 від 09 липня 2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, станом на час дорожньо-транспортної пригоди). У листі № 61/18 від 10 січня 2020 року ПрАТ «УПСК» повідомлено про те, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийняте після отримання відповідачем відповідного рішення у кримінальній справі за фактом дорожньо-транспортної пригоди та згідно зі ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зупиняє розгляд справи до отримання вироку суду у кримінальній справі, що набрав законної сили. З рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування не погоджується, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу (автомобіль марки Hyundai Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 ), у силу вимог ст.ст. 1166 і 1187 ЦК України настає незалежно від вини. Рішення про зупинення відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим і таким, що порушує право потерпілого на отримання страхового відшкодування. Представник позивача - адвокат Ільків М.М. ставить змінені позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 : страхового відшкодування у розмірі 200000.00 гривень; пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 25563.23 гривень; трьох відсотків річних у розмірі 5753.42 гривень; інфляційних втрат у розмірі 8527.89 гривень.

За ухвалою від 18 грудня 2020 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі і прийнята вказана позовна заява до розгляду.

Представником відповідача ПрАТ «УПСК» Басюк Б.І. поданий 02 лютого 2021 року відзив про відмову у задоволенні позову позивача ОСОБА_1 .

За ухвалою від 05 березня 2021 року Козелецького районного суду Чернігівської області закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначена справа до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Ільків М.М. позовні вимоги підтримав. Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача ОСОБА_4 , яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Козелець Чернігівської області (згідно зі Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого 25 вересня 2019 року виконавчим комітетом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області). Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 і ОСОБА_5 (згідно зі Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , виданого 03 вересня 1993 року виконавчим комітетом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області). 18 червня 2013 року ОСОБА_1 і ОСОБА_5 зареєстрували шлюб (згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 , виданого 18 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції). Зі змісту довідки № 413, виданої 01 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, виходить, що ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований і проживав у АДРЕСА_1 , і мав такий склад сім`ї: ОСОБА_1 , 1958 року народження, - батько; ОСОБА_6 , 1960 року народження, - мати; ОСОБА_7 , 1990 року народження, - сестра. Зі змісту довідки, виданої 08 жовтня 2019 року ТОВ «Альянс Холдинг», виходить, що ОСОБА_3 працював у ТОВ «Альянс Холдинг» на посаді оператора заправних станцій із 24 листопада 2018 року до 23 вересня 2019 року. На поховання померлого ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_1 понесені 25 вересня 2019 року витрати в сумі 6790.00 гривень.

Приблизно о 20.30 годині 22 вересня 2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Hyundai Coupe, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у с. Сараї Козелецького району Чернігівської області на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі у напрямку від м. Чернігова до м. Києва, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який перетинав проїзну частину. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження та був доставлений на лікування до Козелецької ЦРЛ, де помер. Такі обставини дорожньо-транспортної пригоди викладені у змісті Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про яку внесені 23 вересня 2019 року за номером кримінального провадження 0000426, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області.

На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Hyundai Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «УПСК» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4622752 від 25 вересня 2018 року (Поліс № АМ/4622752). Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 200000.00 гривень, розмір франшизи становить 2000.00 гривень. Строк дії цього договору - з 26 вересня 2018 року до 25 вересня 2019 року включно.

20 грудня 2019 року із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УПСК» звернувся директор ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» Шелепінський О.М. за довіреністю в інтересах ОСОБА_1 (до ПрАТ «УПСК» заявна надійшла 02 січня 2020 року). На вимогу за листом, виданим 10 січня 2020 року ПрАТ «УПСК», ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» до ПрАТ «УПСК» 24 січня 2020 року надані документи - довідки, що підтверджують пенсійні виплати ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , а також про доходи ОСОБА_3 .

Зі змісту відзиву, поданого 02 лютого 2021 року відповідачем ПрАТ «УПСК», зокрема, виходить, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої заподіяна шкода, пов`язана зі смертю сина ОСОБА_3 , розглядається у кримінальному провадженні № 0000426, ПрАТ «УПСК» на підставі абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» призупинений передбачений законом строк для прийняття рішення про здійснення позивачу страхового відшкодування та його виплати до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішення у справі законної сили.

Вислухавши позицію представника позивача - адвоката Ільківа М.М., дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» м. Києва про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 і 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - якщо шкода завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), і страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Правовими нормами ст. 988 ЦК України визначено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно зі ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановлену договором або законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 1.7 ст. 1 цього ж Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно з п. 1.6 ст. 1 цього ж Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно з п. 1.4 ст. 1 цього ж Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У п. 23.1 ст. 23 цього ж Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 цього ж Закону страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк із моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Згідно з абз. 1 п. 36.1 ст. 36 цього ж Закону страховик, керуючись нормами Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Виключний перелік підстав для відмови у здійсненні страховиком страхового відшкодування визначений правовими нормами ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Отже, наявність чи відсутність вини водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.

У позивача ОСОБА_1 відсутня можливість надати до ПрАТ «УПСК» вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження № 0000426, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. Відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження, що набрали законної сили, у зв`язку із чим не здійснене ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування позивачеві ОСОБА_1 , не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки цим порушується право позивача на отримання страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

п. 27.2 страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

п. 27.3 страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;

п. 27.4 страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку.

Позовна вимога про стягнення страхового відшкодування, заподіяного смертю ОСОБА_3 , становить 200000.00 гривень (моральна шкода становить 50076.00 гривень (12 мінімальних заробітних плат х 4173.00 гривні мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку), відшкодування на утримання - 150228.00 гривень (36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, х 4173.00 гривні), витрати на поховання - 6790.00 гривень).

Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю, на одного потерпілого згідно з Полісом №АМ/4622752 від 25 вересня 2018 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 200000.00 гривень, і саме вказану суму відповідач ПрАТ «УПСК» зобов`язаний сплатити позивачеві ОСОБА_1 .

У відповідності до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума заборгованості, на яку нараховується пеня, становить 200000.00 гривень. Період, за який нараховується пеня, - із 20 березня 2020 року (день відмови страховика у виплаті страхового відшкодування) до 04 березня 2021 року, і становить 350 днів. Тому необхідно стягнути із ПрАТ «УПСК» пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБ України, що становить 25563.23 гривні. Підлягають стягненню із відповідача на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5753.42 гривні як 3% річних (200000.00 гривень х 3% х 350 днів : 365 днів : 100%) та в сумі 8527.89 гривень інфляційних втрат відповідно до індексу інфляції за вказаний вище період.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України із відповідача ПрАТ «УПСК» підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9000.00 гривень понесених витрат, що пов`язані із наданням правничої допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера № 88 від 11 березня 2021 року). На підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача ПрАТ «УПСК» у дохід держави необхідно стягнути грошові кошти в сумі 840.80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 22, 23, 36 і 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 988, 990, 992, 1187, 1200 і 1201 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» м. Києва про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 25563 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 23 копійки, три проценти річних у розмірі 5753 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні 42 копійки, інфляційні втрати відповідно до індексу інфляції у розмірі 8527 (вісім тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 89 копійок.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані із правничою допомогою у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у дохід держави грошові кошти в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя