Справа пр. № 2/756/720/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретарів судового засідання - Ващенко М.О.,

Колесник А.В.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_1 ,

представники відповідача - Пісчанська І.В.,

Євстіфєєв Ю.В.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Протекон" про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ "Завод Протекон" про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем учасника

ТОВ "Завод Протекон" ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 було відмовлено у вступі до ТОВ "Завод Протекон", а тому за приписами ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" у позивача виникло право на отримання в грошовій формі частини майна ТОВ "Завод Протекон", пропорційно частці спадкодавця ОСОБА_3 у статутному капіталі товариства.

21 травня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ "Завод Протекон" про стягнення частки померлого ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон"

20 серпня 2013 року ТОВ "Завод Протекон" виплатило ОСОБА_2 вартість частки померлого ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон", що становила 16463,16 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року у справі № 756/10440/13 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Завод Протекон" на користь позивача вартість частки померлого ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон", що становила 155488,96 грн.

Ці кошти були сплачені ОСОБА_2 06 серпня 2019 року.

У зв`язку з несвоєчасністю виплати вартості частки спадкодавця у майні товариства, ОСОБА_2 , керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 242873,76 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 27809,09 грн за період з 21 серпня 2013 року до 05 серпня 2019 року, визнавши поважними причини пропуску нею позовної давності.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому зазначив, що у 2018 році Велика Палата Верховного Суду відступила від правової позиції Верховного Суду України, сформульованої у постанові від 18 листопада 2014 року у справі № 910/10168/13 та зазначила, що учасник ТОВ має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна ТОВ, а не на підставі вартості, за якою воно обліковується у товаристві.

Вартість частки ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон" визначалась на підставі балансу, складеного на час його смерті, тобто станом на 14 червня 2011 року.

Оскільки на той час статутний капітал ТОВ "Завод Протекон" становив 691259,50 грн, частка померлого ОСОБА_3 склала 3704,50 грн, що відповідало 0,53591 % статутного капіталу товариства.

Згідно з балансом станом на 14 червня 2011 року вартість чистих активів ТОВ "Завод Протекон" складала 3072000,00 грн, а тому вартість частки ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон" - 16436,16 грн (3072000,00 грн х 0,53591 % = 16436,16 грн), яка була сплачена ОСОБА_2 20 серпня 2013 року.

Як зазначив відповідач, дійсна вартість частини майна ТОВ "Завод Протекон", що підлягала виплаті ОСОБА_2 пропорційно до частки померлого ОСОБА_3 у статутному капіталі ТОВ "Завод Протекон" була визначена постановою Київського апеляційного суду

від 09 липня 2019 року у справі № 756/10440/13 після отримання висновку комплексної оціночно-будівельної, оціночно-земельної та економічної експертизи від 29 травня 2019 року № 21788/17-42/12838-12849/19-42/12850/19-72, складеного експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ураховуючи наведене, на думку відповідача, ним не прострочено виконання зобов`язань, встановлених ст. 55 Закону України "Про господарські товариства".

Також ТОВ "Завод Протекон" стверджувало про пропуск ОСОБА_2 позовної давності.

З цих підстав відповідач просив суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила про хибність доводів відповідача щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_2 та пропуск нею строку позовної давності. Також позивач вказувала на помилковість покликання ТОВ "Завод Протекон" на практику Верховного Суду.

Заперечення на відповідь на відзив ТОВ "Завод Протекон" до суду не подало.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог ОСОБА_2 з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Судом з`ясовано, що за рішенням загальних зборів засновників від 03 серпня 2010 року, оформленим протоколом № 01/10, здійснено реорганізацію ЗАТ "Завод Протекон" шляхом перетворення його у ТОВ "Завод Протекон".

Засновниками ТОВ "Завод Протекон" стали акціонери реорганізованого ЗАТ "Завод Протекон".

Частка ОСОБА_3 у статутному капіталі ТОВ "Завод Протекон" становила 0,53591 %.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, спадщину після його смерті прийняла його донька ОСОБА_2 .

За приписами ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Після смерті батька, 24 грудня 2012 року позивач, як спадкоємець померлого ОСОБА_3 , подала ТОВ "Завод Протекон" заяву про вступ до товариства, проте рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Завод Протекон", оформленим протоколом від 14 лютого 2013 року № 01/13, ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті її до складу учасників товариства та вирішено відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" сплатити ОСОБА_2 вартість частки у майні ТОВ "Завод Протекон", яка належала спадкодавцеві.

Згідно з балансом станом на 14 червня 2011 року вартість чистих активів ТОВ "Завод Протекон" складала 3072000,00 грн, а тому вартість частки ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон" - 16436,16 грн (3072000,00 грн х 0,53591 % = 16436,16 грн), яка була сплачена ОСОБА_2 20 серпня 2013 року.

Вважаючи, що вартість частки померлого ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон" має розраховуватись, виходячи з дійсної (ринкової) вартості об`єкта оцінки, з урахуванням всього майна товариства, 21 травня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ "Завод Протекон" про стягнення вартості частки з відповідача.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року у справі № 756/10440/13 у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 925/1165/14 зазначила, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

Таким чином, вартість частини майна товариства, належна до сплати учаснику, який виходить із цього товариства, має визначатися не з балансової вартості, а з дійсної (ринкової) вартості об`єкта оцінки, пропорційно до частки учасника в статутному капіталі товариства.

При цьому вартість частки в майні товариства, яка належала спадкодавцю, визначається на день смерті учасника (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 592/7412/16-ц).

Постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року у справі № 756/10440/13 встановлено, що вартість частки в майні ТОВ "Завод Протекон", яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на день його смерті, тобто на 14 червня 2011 року, становила 171952,12 грн. Зважаючи на те, що 20 серпня 2013 року товариством сплачено ОСОБА_2 вартість частки майна товариства у сумі 16463,16 грн, суд апеляційної інстанції стягнув з відповідача ТОВ "Завод Протекон" на користь позивача ОСОБА_2 невиплачену частину вартості майна ТОВ "Завод Протекон" у сумі 155488,96 грн (171952,12 грн - 16463,16 грн = 155488,96 грн) (а. с. 9-11).

06 серпня 2019 року ТОВ "Завод Протекон" виконало постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року у справі № 756/10440/13 та сплатило ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 155488,96 грн (а. с. 16).

Вирішуючи питання про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції та трьох процентів річних від простроченого зобов`язання, суд виходить з такого.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

У постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2011 року у справі № 14/214(10), викладено правову позицію про те, що учасник господарського товариства, який вийшов зі складу останнього, вправі вимагати сплати вартості частки майна з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Моментом вибуття померлого ОСОБА_3 із складу учасників ТОВ "Завод Протекон" є день його смерті (такий висновок відповідає правовій позиції, сформульованій Касаційним цивільним судом у складі Верхового Суду від 16 січня 2019 року у справі № 592/7412/16-ц).

Таким чином, відповідно до положень ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" виплата позивачеві частки спадкодавця у майні товариства повинна була бути здійснена протягом 12 місяців з моменту смерті ОСОБА_3 , тобто у термін до 14 червня 2012 року (такий висновок відповідає правовій позиції, сформульованій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 592/7412/16-ц).

Оскільки відповідачем у повному обсязі сплачено ОСОБА_2 вартість частки спадкодавця ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон", пропорційно до частки померлого у статутному капіталі товариства, лише 06 серпня 2019 року, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання зі сплати вартості частки ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон" за період з 15 червня 2012 до 06 серпня 2019 року (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією викладеною Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, у постанові від 16 липня 2019 року у справі № 921/233/18).

Позивачем розраховано втрати від інфляції та три проценти річних за прострочення зобов`язання за період з 21 серпня 2013 року до 05 серпня 2019 року включно.

Втрати ОСОБА_2 від інфляції у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "Завод Протекон" зобов`язань зі сплати у повному обсязі вартості частки спадкодавця ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон", пропорційно до частки померлого у статутному капіталі товариства, складають 242873,76 грн (155488,96 грн х 2,562 - індекс інфляції за період з 21 серпня 2013 року до 05 серпня 2019 року включно = 242873,76 грн); три проценти річних від простроченої суми становлять 27809,09 грн (155488,96 грн х 3% / 365 днів х 2176 днів (з 21 серпня 2013 року до 05 серпня 2019 року включно) = 27809,09 грн).

Будь-яких доказів на спростування розрахунку втрат від інфляції та трьох процентів річних за прострочення зобов`язання відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати свої права в примусовому порядку через суд (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 у справі № 6-116цс13).

Згідно зі ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак за приписами ч. 5 ст. 267 ЦК України порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Судом з`ясовано, що позивач довідалася про порушення своїх прав 15 червня 2012 року, проте пред`явила цей позов до суду 18 грудня 2019 року, тобто з пропуском позовної давності.

Разом з тим судом встановлено, що 21 травня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду у межах позовної давності з позовом про стягнення вартості частки спадкодавця ОСОБА_3 у майні ТОВ "Завод Протекон", пропорційно до частки померлого у статутному капіталі товариства. На момент пред`явлення позову позивач не знала і не могла знати суму, яка буде стягнута з ТОВ "Завод Протекон" за рішенням суду, в основу якого буде покладено висновок комплексної судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної та економічної експертизи. Розгляд справи № 756/10440/13 за позовом ОСОБА_2 тривав більше шести років, при цьому вини, бездіяльності чи недбалості з боку позивача у цьому немає, адже вона добросовісно вчиняла всі вчасні, необхідні дії щодо звернення до суду з метою захисту своїх прав.

З цих підстав суд дійшов висновку щодо поважності причин пропуску ОСОБА_2 позовної давності у цій справі.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ "Завод Протекон" на користь ОСОБА_2 втрати від інфляції у сумі 242873,76 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 27809,09 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що особа має право на відшкодування витрат на професійну правову допомогу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача було надано договір про надання правничої допомоги від 04 вересня 2019 року № 47 та додатковий договір № 1, укладені між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням "ЮСТІС"; детальний опис робіт (наданих послуг) від 26 березня 2021 року та акт наданих послуг від 26 березня 2021 року, який містить перелік наданих послуг, а також їх вартість в розмірі 13000,00 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якій просив суд відмовити ОСОБА_2 у компенсації цих витрат повністю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (п. п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України"(п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року № 905/1795/18).

Ураховуючи обґрунтованість та пропорційність витрат на професійну правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, суд дійшов висновку про необхідність частково присудити відповідачеві витрати на професійну правничу допомогу адвоката, стягнувши їх у сумі 5000,00 грн з відповідача ТОВ "Завод Протекон".

Також суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2706,83 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Протекон" про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Протекон" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Корабельна, 6; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 20079239) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) втрати від інфляції у сумі 242873 (двісті сорок дві тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 76 (сімдесят шість) копійок, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 27809 (двадцять сім тисяч вісімсот дев`ять) гривень 09 (дев`ять) копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Протекон" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Корабельна, 6; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 20079239) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2706 (дві тисячі сімсот шість) гривень 83 (вісімдесят три) копійки та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2021 року