Справа № 653/1008/20
Провадження № 2/653/308/21
10 березня 2021 року
Генічеський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Берлімової Ю.Г.
за участю секретаря Волвенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом Державного агентства рибного господарства України, в інтересах якого діє головний спеціаліст сектору юридичної роботи Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства Меркулова Наталя Анатоліївна в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
Державне агентство рибного господарства України, в інтересах якого діє головний спеціаліст сектору юридичної роботи Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства Меркулова Наталя Анатоліївна в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 вересня 2019 року о 02:00 годині в озері Сиваш в районі м. Генічеськ, Херсонської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювали незаконний лов риби забороненим для любительського рибальства знаряддям лову - сіткою, при цьому з порушенням ст. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» виловили рибу- сингіль, у кількості 271 особин, чим завдали шкоди рибним ресурсам на суму 161245 грн. 00 коп.,
Постановою Генічеського районного суду від 13 листопада 2019 року по справі № 653/3664/19 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та на них накладені адміністративні стягнення у вигляді штрафів.
У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідачів солідарно на користь Генічеської міської ради майнову шкоду в розмірі 161245 грн. 00 коп. та судові витрати на користь Азовського рибоохоронного патруля.
Представник позивача у судовому засіданні був відсутній, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток, які отримали особисто, проте до судового засідання не з`явились, від них не надійшли повідомлення про причини неявки та відзиви, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідачів, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовані до них адміністративні стягнення у вигляді штрафів, а саме на ОСОБА_1 у розмірі 680 грн. 00 коп. та на ОСОБА_2 у розмірі 340 грн.
Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 11 вересня 2019 року о 02:00 годині, здійснював незаконний лов риби в озері Сиваш, в районі м. Генічеськ, Херсонської області, забороненим для любительського рибальства знаряддям лову - сіткою, у кількості 1 одиниця, не маючи спеціального дозволу на промисел, при цьому з порушенням ст. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» виловив рибу- сингіль, у кількості 271 особина (загальною вагою 14 кг), чим завдав шкоди рибним ресурсам на суму 161245,00 грн., чим порушив вимоги ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ».
ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 11 вересня 2019 року о 02:00 годині, здійснював незаконний лов риби в озері Сиваш, в районі м. Генічеськ, Херсонської області, забороненим для любительського рибальства знаряддям лову - сіткою, у кількості 1 одиниця, не маючи спеціального дозволу на промисел, при цьому з порушенням ст. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» виловив рибу- сингіль, у кількості 271 особина (загальною вагою 14 кг), чим завдав шкоди рибним ресурсам на суму 161245,00 грн., чим порушив вимоги ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ».
Дана постанова набрала законної сили 25 листопада 2019 року.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.
Відповідно до п. 7 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони).
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства» від 30 вересня 2015 року № 894, Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Отже Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином обставини, встановлені постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 18 жовтня 2019 року є встановленими, тому суд приходить до висновку, що вказана постанова суду підтверджує факт завдання шкоди саме відповідачами.
Розмір матеріальних збитків, що був визначений у відповідності до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року, становить 161245 грн. 00 коп. (риба - сингіль, у кількості 271 особин (595 грн. х 271 ос.).
Згідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
Частиною 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 грудня 1999 року, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.
Частиною 1 статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Згідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (ч. 1 ст. 1190 ЦК України).
Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.
Так, місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок: частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені судом обставини, зокрема завдання відповідачами шкоди, її розміру, наявності обов`язку відшкодування даної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають повному задоволенню.
Також судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2418 грн. 67 коп.
Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів в рівних частках.
На підставі викладеного та керуючись ст. 13 Конституції України, ст. ст. 1166, 1190 ЦК України, ст.ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. ст. 10, 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст. ст. 4, 12, 76-81, 82, 89, 141, 258-269, 263- 265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд -
Позов Державного агентства рибного господарства України, в інтересах якого діє головний спеціаліст сектору юридичної роботи Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства Меркулова Наталя Анатоліївна в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди про відшкодування шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлений 15 березня 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова