Дата документу 14.04.2021 Справа № 554/882/21
Провадження № 2/554/1239/2021
14 квітня 2021 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі
головуючого - судді Гольник Л.В.,
за участю секретаря - Плаксюк І.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаному житловому приміщенні зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Проте, відповідач з вересня 2010 року не проживає у вказаному житловому приміщенні, не приймає участі в утриманні житла, сплаті комунальних послуг. Оскільки через реєстрацію відповідача у його квартирі вона не може реалізувати свої права, тобто це створює їй незручності, просить позов задовольнити.
В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала з викладених підстав та просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України та шляхом направлення судового виклику за останнім відомими зареєстрованим місцем проживання. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до такого висновку.
За статтями 3 та 4 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частина 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2003, серія ВАО №491871, виданого Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 1/5 частини квартири після померлої ОСОБА_3 переоформлено на ОСОБА_4 (а.с.13-14).
Згідно Договору про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю від 13.01.2007 між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розподілені частки у квартирі - кожному по 1/5 частки (а.с.15-16).
27.01.2007 на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гурою Л.Б., ОСОБА_5 та ОСОБА_2 передали кожен по 1/5 частині квартири ОСОБА_4 (18-19, 20).
У відповідності до Договору дарування від 12.01.2021, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І., ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_1 4/5 часток квартири (а.с. 21-22).
ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.21-22, 23).
У квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 з 14.12.2010 року та ОСОБА_2 з 24.11.1995 року (а.с.25).
Відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає у спірній квартирі з вересня 2010 року, що підтверджується довідкою, засвідченою посадовою особою КП «ЖЕО №2» від 08.12.2020 (а.с.24).
Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 .
Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України в розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, за якими члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.
Також, відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Так, глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.
Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що відповідач не проживає у спірній квартирі. З вище викладених правових норм вбачається, що для ухвалення рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, має бути належним чином доведено факт непроживання особи у приміщенні без поважних причин понад один рік. В той же час, в даному випадку, такі обставини належним чином доведені.
За таких обставин, вимога про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користуванням житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 908,00 грн.
На підставі ст. ст. 15, 16, 319, 405 ЖК України, керуючись ст. ст. 259, 263-265,268, 273, 280 - 282, 284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судових витрат.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В.Гольник