РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Запорожець М. Б.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - територіальна громада Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, представник відповідача - Шатна М. С. ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

представник третьої особи - адвокат Гетьман О. М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження, за відсутності учасників справи, в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, третя особа - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

04.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області з наступною вимогою: визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 , який був спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_5 , спадщину після якої він прийняв фактично, але не оформив юридично.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , яка постійно проживала та була прописана за адресою: АДРЕСА_2 .

Він, ОСОБА_1 , є спадкоємцем 1-ї черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після батька він прийняв у встановленому законом порядку шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини. Спадкова справа заведена Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області № 86/2014. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, передбачених ст. 1261 ЦК України, немає.

Батько постійно проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою та, в свою чергу, був спадкоємцем згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) після смерті своєї матері ОСОБА_5 , прийняв її фактично, але не оформив юридично. В зв`язку з фактичним прийняттям спадщини спадкова справа після померлої ОСОБА_5 нотаріусом не заводилась. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) немає, окрім пережившого чоловіка ОСОБА_6 , який прийняв спадщину фактично, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Він звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області 06.09.2019 з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та надав всі необхідні документи. Постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясової Т. В. від 10.09.2019 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документу щодо належності житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_5 . Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії стала підставою для його звернення до суду з цим позовом.

ОСОБА_5 до самої своєї смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , який був укладений 08.01.1946. Під час зареєстрованого шлюбу подружжям був побудований в 1964 році житловий будинок загальною площею 77.8 (кв. м), з надвірними будівлями, який розташований та території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, за адресою: АДРЕСА_2 . У зазначеному будинку подружжя проживали спільно. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя подружжю свідоцтво про право власності на вказаний будинок Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області з невідомих йому причин не видавалось. Таким чином, за час життя обох з подружжя, правовстановлюючого документу на цей будинок не існувало і реєстрація права власності за кожним з них не відбулась. І тільки 18.01.2018 право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна було зареєстровано не за обома з подружжя, а лише за одним - чоловіком ОСОБА_6 .

Підставою виникнення права власності була виписка з погосподарської книги серія та номер: 02-28/88, видана 18.01.2018, видавник: Виконком Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, технічний паспорт серія та номер б/н, виданий КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації".

Подружжя перебувало в зареєстрованому шлюбі (правовідносини) з 08.01.1946 по ІНФОРМАЦІЯ_2 і правовий режим подружжя визначався нормами Кодексу про шлюб та сім`ю. Подружжя користується рівними правами на майно і тому в разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших причин не мав самостійного заробітку.

Таким чином житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 77,8 (кв. м), був нажитий (побудований) подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час шлюбу і тому належить як дружині так і чоловіку на праві спільної сумісної власності та виходячи з рівності їх прав, частка ОСОБА_5 в цьому нерухомому майні становить 1/2 частку.

Його право в спадковому майні полягає в 1/4 частині житлового будинку загальною площею 77.8 (кв. м), з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_2 .

Рахунок часток наступний: ОСОБА_5 належало право у спільному сумісному майні подружжя в 1/2 частині житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за вищевказаною адресою. Відповідно його батькові ОСОБА_4 (сину спадкодавиці ОСОБА_5 ) належало право в 1/2 з 1/2 частині житлового будинку загальною площею 77.8 (кв. м), з відповідною частиною надвірних будівель за вищевказаною адресою і це право в цілому перейшло до нього, тобто 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель на яку він претендує, являють собою 1/2 з 1/2 частки.

Право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У зв`язку з неможливістю оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину, за відсутністю спору щодо спадщини, він змушений звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 08.10.2019 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 08.11.2019.

21.10.2019, 27.11.2019, 27.12.2019, 21.01.2020, 17.03.2020 від сільського голови Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області Танашкіної Л. О. надійшли заяви про розгляд справи без участі представника Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області.

07.11.2019, 09.12.2019, 27.01.2020 позивач ОСОБА_1 подав заяви, в яких просив розглянути справу за його відсутності у визначеному законом порядку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.11.2019 витребувано письмові докази від Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області; від Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області; від КП "Зміївське БТІЗМА" та відкладено підготовче засідання.

19.11.2019 від Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області до суду надійшла копія спадкової справи.

10.12.2019 підготовче засідання відкладено, оскільки від Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області та від КП "Зміївське БТІЗМА" до суду не надійшла витребувана інформація згідно до ухвали суду від 08.11.2019.

09.01.2020 від КП "Зміївське БТІЗМА" до суду надійшли матеріали інвентаризаційної справи.

21.01.2020 від Борівської сільської ради надійшла інформація про неможливість надання копії виписки з погосподарської книги № 02-28/88 від 18.01.2018.

27.01.2020 визнано потрібним, щоб позивач ОСОБА_1 та представник територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області дали особисті пояснення з питань підготовчого провадження, у зв`язку з чим їх явка в судове засідання є обов`язковою.

13.02.2020 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, підготовче засідання відкладено.

14.02.2020 від сільського голови Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області Танашкіної Л. О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дійсно, у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , проживав ОСОБА_6 , який є дідом ОСОБА_1 . Згідно з рішенням виконкому Готвальдівської районної ради народних депутатів № 144 від 21.03.1989 оформлено право власності на власників житлових будинків в с. Борова Зміївського району, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_6

15.02.1991 ОСОБА_6 залишив заповіт, посвідчений 15.02.1991 секретарем Борівської ради народних депутатів Зміївського району Харківської області та зареєстрований у реєстрі № 16, відповідно до якого все своє майно ОСОБА_6 заповів його дочці ОСОБА_3 .

Після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишилась спадщина, а саме домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_2 .

З цивільних справ, що раніше розглядались у Зміївському районному суді, їй стало відомо, що дочка померлого ОСОБА_3 прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом подання заяви до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області, де зареєстрована спадкова справа.

Щодо наявності, як на думку позивача, права на частину будинку у ОСОБА_5 , слід зазначити наступне.

Після смерті ОСОБА_5 спадщини не було, оскільки не було прав та обов`язків, які б належали їй та не припинилися внаслідок її смерті.

Таким чином, з урахуванням смерті ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її цивільна правоздатність була припинена.

З урахуванням цих обставин, на думку сільської ради, відповідачем у справі має бути ОСОБА_3 , яка вступила у спадщину відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин просила розглянути позов відповідно до вимог закону.

12.03.2020 позивач ОСОБА_1 подав заяву про зупинення провадження по цивільній справі № 621/2936/19 до вирішення цивільної справи № 621/586/20.

16.03.2020 від третьої особи ОСОБА_3 до суду надійшли пояснення щодо позову, в яких вважала вимоги позивача необґрунтованими з наступних підстав: її батьки (дід та баба позивача) ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за життя проживали у будинку, що розташований у АДРЕСА_2 .

Згідно з рішенням виконкому Готвальдівської районної ради народних депутатів № 144 від 21.03.1989 оформлено право власності на власників житлових будинків в с. Борова Зміївського району, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_6 . Таким чином, право власності на будинок зареєстроване на ОСОБА_6

15.02.1991 її батько ОСОБА_6 залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів їй. Заповіт посвідчений 15.02.1991 секретарем Борівської ради народних депутатів Зміївського району Харківської області та зареєстровано у реєстрі за № 16.

Її матір, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини після неї не залишилось.

Після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишилась спадщина, а саме домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_2 .

На момент смерті її батька - ОСОБА_6 вона мала рідного брата - ОСОБА_4 , який не подавав заяву про прийняття спадщини після смерті їхнього батька та упродовж 7 років (з моменту смерті батька) її право на спадок не оспорював.

Брат ОСОБА_4 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті позивач розпочав судову тяганину з приводу поділу спадкового майна.

Щодо наявності, як на думку позивача, права на 1/2 частину будинку після смерті бабусі позивача - її матері ОСОБА_5 , слід зазначити наступне.

Після смерті ОСОБА_5 спадщини не було, оскільки не було прав та обов`язків, які б належали їй та не припинилися внаслідок її смерті.

Позивач у позовній заяві фактично ставить питання про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок за померлою ОСОБА_5 . Проте відповідно до вимог ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) припиняється у момент її смерті.

Таким чином, з урахуванням смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її цивільна правоздатність була припинена.

Крім того, після смерті ОСОБА_5 , яка не оспорювала право власності свого чоловіка - ОСОБА_6 на будинок АДРЕСА_2 , смерті самого власника - ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), відсутності жодного спору з цього приводу з боку її покійного брата - ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у позивача відсутнє право на поділ спільного майна подружжя.

Спадщину вона прийняла у встановленому законом порядку шляхом подання заяви до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області, де зареєстрована спадкова справа. Проте свідоцтво про право на спадщину вона не отримала.

Таким чином, немає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.03.2020 клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено, зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, третя особа - відділ реєстраційних послуг Зміївської міської ради Харківської області, про визнання частки померлої ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності (справа № 621/586/20).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09.06.2020 позов ОСОБА_1 до територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання частки померлої у праві спільної сумісної власності, треті особи - відділ реєстраційних послуг Зміївської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 , задоволено, визначено, що частка ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , становила 1/2. Рішення набрало законної сили 07.08.2020 (том 1 а. с. 156-159, 199-202).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.09.2020 поновлено провадження по справі, призначено підготовче засідання на 12.10.2020.

12.10.2020 представник третьої особи - адвокат Гетьман О. М. подала заяву про судовий розгляд справи за відсутності третьої особи та представника третьої особи, просила вирішити спір з урахуванням наявних у справі матеріалів.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.10.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано від Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області копії наявних у реєстраційній справі щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (реєстрація права власності здійснена 18.01.2018 реєстратором Зміївської міської ради Харківської області Калініною Н. М.) наступних документів: 1) технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_2 ; 2) виписку з погосподарської книги серія та номер: 02-28/88 від 18.01.2018.

29.10.2020, 16.12.2020 від представника відповідача - Танашкіної Л. О. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника територіальної громади в особі Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області.

16.11.2020 підготовче засідання відкладено в зв`язку з частковим не виконанням ухвали суду від 12.10.2021.

14.12.2021 підготовче засідання відкладено та вирішено звернутися із запитом до Зміївської міської ради, з метою отримання інформації щодо правонаступника Борівської сільської ради, яка має повноваження на представництво інтересів відповідача.

04.01.2021 від міського голови Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Голоднікова П. В. надійшов лист щодо надання інформації про правонаступника Борівської сільської ради та представника, який має повноваження на представництво інтересів відповідача. В листі зазначив, що рішенням І сесії VIII скликання Зміївської міської ради "Про початок реорганізації Борівської сільської ради шляхом приєднання до Зміївської міської ради" від 08.12.2020 було розпочато процедуру реорганізації Борівської сільської ради. Додатком № 2 до Рішення затверджено план заходів, в якому зазначається, що голова комісії з реорганізації Борівської сільської ради до 11.02.2021 зобов`язаний передати складені Комісією з реорганізації Борівської сільської ради передавальні акти на затвердження Зміївській міській раді. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Зміївська міська рада стане правонаступником майна Борівської сільської ради з моменту затвердження передавальних актів та передачі майна.

26.01.2021 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що в зв`язку з реорганізацією Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, представник якої представляв територіальну громаду по даній цивільній справі в якості відповідача, виникла необхідність заміни первісного відповідача його правонаступником. На даний час матеріали справи не містять документального підтвердження правоздатності та повноважень, як правонаступника Зміївської міської ради Харківської області, просив призначити наступне судове засідання після 11.02.2021 та витребувати у Зміївської міської ради Харківської області відомості та документальне підтвердження їхнього правонаступництва у судових інстанціях.

26.01.2021 підготовче засідання відкладено, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

10.03.2021 представник Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Шатна М. С. подала клопотання, в якому просила замінити відповідача у справі з Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області на Зміївську міську раду та залучити як представника відповідача - головного спеціаліста відділу юридичного забезпечення Зміївської міської ради - Шатну М. С., яка діє на підставі довіреності, та просила розгляд справи проводити без участі представника Зміївської міської ради.

25.03.2021 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що представником Зміївської міської ради до суду подано заяву від 10.03.2021, якою повідомлено суд про те, що Зміївська міська рада є правонаступником Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області та зазначено юридичні підстави такого правонаступництва. Крім того вказана заява містить прохання щодо заміни відповідача у справі з Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області на Зміївську міську раду. Він не заперечує проти заміни відповідача його правонаступником. Просив судове засідання, призначене на 31.03.2021 провести у за його відсутності у визначеному законом порядку. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.03.2021 залучено до участі у справі у якості правонаступника відповідача - територіальну громаду Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2021.

12.04.2021 представник відповідача Шатна М. С. подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області за наявними матеріалами в справі.

19.04.2021 позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

19.04.2021 належним чином повідомлені учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Спірним є право власності у порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель загальною площею 77.8 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_4 .

Згідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . (том а. с. 6, 7)

Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126. 133, 135 Сімейного кодексу України та про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 18.03.2016, свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 та свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували у шлюбі з 08.01.1946, актовий запис № 1 (том 1 а. с. 8-11).

Згідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 , Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (том 1 а. с. 143, 144).

ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів все своє майно ОСОБА_3 (том 1 а. с. 145).

Згідно довідки Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області № 50/02-4 від 16.01.2018 після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 598/2006 (номер справи у Спадковому реєстрі 40556342) спадкоємицею померлого є його дочка - ОСОБА_3 (том 1 а. с. 146).

Згідно довідки Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області № 02-28/98 від 18.01.2018 вбачається, що ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 та згідно запису в погосподарській книзі за ним числиться домоволодіння та господарські будівлі (том 1 а. с. 176).

Згідно довідки Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області № 02-28/887 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані: з 1976 року до часу смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з 1993 року до часу смерті ОСОБА_4 (том 1 а. с. 12).

06.09.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясової Т. В. від 10.09.2019 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю документів щодо належності житлового будинку спадкодавцеві (том 1 а. с. 13, 14-15).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а також за даними Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (Інвентаризаційна справа № 1081) вбачається, що будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 (том 1 а. с. 16, а. с. 177-181).

Із матеріалів Спадкової справи № 86/2014 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що позивач ОСОБА_1 02.04.2014 звернувся із заявою до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 та постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Синельникова І. П. від 29.03.2016 відмовлено ОСОБА_1 у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_3 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (том 1 а. с. 33-39).

З листа КП "Зміївське БТІЗМА" № 5 від 08.01.2020 та Інвентаризаційної справи № 1081 вбачається, що підприємство не має можливості надати копію технічного паспорту на будинок АДРЕСА_2 , оскільки технічний паспорт знаходиться у власника (замовника), тому КП "Зміївське БТІЗМА" надав ксерокопії матеріалів інвентаризаційної справи № 1081 на вказаний будинок, станом на дату останнього обстеження об`єкту (24.06.2016). Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політикиУкраїни 24.05.2001 № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 № 186), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773 "Визначення інвентаризаційної вартості об`єктів нерухомого майна чинною редакцією Інструкції не передбачено" (том 1 а. с. 53-57).

Будинок АДРЕСА_2 був побудований подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у 1970 році, під час перебування у шлюбі, який зареєстровано 08 січня 1946 року.

Вказаний факт підтверджується відомостями із погосподарських книг № 6 на 2006-2010 роки, № 7 на 1971-1973 роки, № 7 на 1974-1976 роки, № 8 на 1980-1982 роки, № 8 на 1983-1985 роки, № 8 на 1986-1990 роки, № 10 на 1967-1969 роки, № 10 на 1964-1966 роки, № 15 на 1991-1995 роки, № 8 на 1996-2000 роки, №7 на 2001-2005 роки, № 9 на 2011-2015 роки (том 1 а. с. 89-123).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.11.2020 за параметрами запиту ОСОБА_5 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (том 1 а. с. 194).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідністю зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідністю зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази, якими підтверджується, що він є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У свою чергу ОСОБА_4 , за життя, постійно проживав та був зареєстрований у спірному житловому будинку, 1/2 частка власності на який на підставі судового рішення визнана за матір`ю ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ст. 529 ЦК України спадкоємцями за законом, що в рівних частках, тобто по 1/4 частці у праві власності на спірне нерухоме майно, прийняли спадщину після померлої ОСОБА_5 , були чоловік померлої, а батько третьої особи, ОСОБА_6 , а також син померлої, батько позивача, ОСОБА_4 .

Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , та яку прийняв позивач ОСОБА_1 , належить 1/4 частка спірного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель.

Прийнявши спадщину в установленому законом порядку позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-82, 89, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Відповідач - територіальна громада Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, місцезнаходження: 63404, Харківська область, Чугуївський (колишній Зміївський) район, м. Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 9, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04058674.

Третя особа - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Повне рішення складене 19.04.2021.

Головуючий: В. В. Овдієнко