Ухвала

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 264/4263/18

провадження № 61-12632св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду

м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2020 року у складі судді Литвиненко Н. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 22 липня

2020 року у складі колегії суддів: Принцевської В. П., Баркова В. М.,

Лопатіної М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про припинення порушення прав на зареєстрований знак для товарів і послуг.

Позовна заява обґрунтована тим, що 23 листопада 2016 року він звернувся

із заявкою m201626064 про реєстрацію знака для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» до Державного підприємства «Український інститут промислової власності» (далі - ДП «Укрпатент»). 25 вересня 2017 року ДП «Укрпатент» зареєструвало вказане позначення та видало на його ім`я свідоцтво на знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 »

за № НОМЕР_1 . Цей знак зареєстровано за 35 класом Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП): демонстрування товарів; послуги з порівнювання цін; послуги постачання для інших (закуповування товарів та надавання постачальницьких послуг іншим фірмам); публікування рекламних текстів; рекламування; розміщування в одному місці, на користь іншим особам, асортименту товарів (крім їх транспортування), яке дає змогу покупцям зручно оглядати та купувати ці товари в магазинах роздрібної торгівлі; сприяння продажам (посередництво).

15 грудня 2016 року, ОСОБА_2 також звернулась до ДП «Укрпатент»

із заявкою про реєстрацію знака для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та 25 липня 2017 року на її ім`я видане свідоцтво на знак для товарів

і послуг № НОМЕР_2 за 29, 43 класами МКТП.

Позивач вважає, що відповідач використовує зареєстровану торговельну марку

не для виробництва товарів групи 29 класу МКТП, а для здійснення роздрібної торгівлі продуктами харчування різного асортименту та побутової хімії, а також здійснює під цією торговою маркою рекламування товарів, систематично розміщує в засобах масової інформації рекламні тексти, що вимагає наявності реєстрації цього торгового знака за 35 класом МКТП, якої він не має.

Вважає, що відповідач незаконно використовує знак для товарів і послуг

за свідоцтвом № НОМЕР_2 та позначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час розміщування в одному місці, на користь іншим особам, асортименту продовольчих товарів, яке дає змогу покупцям зручно оглядати та купувати

ці товари в магазинах роздрібної торгівлі, а також представлення продуктів через засоби комунікації з метою роздрібного продажу, розміщення в мережі Інтернет на веб-сторінках та веб-сайтах інформації щодо асортименту продовольчих товарів, що дозволяє покупцям зручно оглядати, купувати, замовляти ці товари та отримувати необхідну інформацію про ці товари.

Просив заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам здійснювати використання торговельної марки «Зеркальный Торговая сеть», зареєстрованої згідно із свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , стосовно надання послуг за класом 35 МКТП в магазинах торговельної мережі «Зеркальный»

та розміщення реклами в інтернеті.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 15 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 22 липня 2020 року, позов задоволено частково. Заборонено ОСОБА_2 здійснювати використання торговельної марки «Зеркальный Торговая сеть», зареєстрованої згідно зі свідоцтвом на знак для товарів і послуг № НОМЕР_2 , стосовно надання послуг за класом 35 МКТП

в магазинах торговельної мережі «Зеркальный» та розміщення реклами в мережі інтернет. Вирішено питання судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідач не надав належних та допустимих доказів про вчинення значної та серйозної підготовки саме з боку відповідача починаючи

з 2014 року для використання нею торговельної марки «Зеркальный Торговая сеть» та не довів наявності в неї права попереднього користувача на цей знак.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2020 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,

у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що зважаючи на предметну юрисдикцію, характер правовідносин у справі, зміст та предмет позову, справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, з цього приводу відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Підставою касаційного оскарження рішення Іллічівського районного суду

м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2020 року та постанови Донецького апеляційного суду від 22 липня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, коли відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник зазначає, що суди порушили норми процесуального права,

що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме: суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 3, 4 частини третьої статті 411, пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 264/4263/18 та витребувано її з Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2021 року справу призначено

до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду та її нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі

з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної та суб`єктної юрисдикції, випадків, за яких справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачених частиною шостою статті 403 ЦПК України, не встановлено.

При цьому ОСОБА_2 обґрунтовувала свою касаційну скаргу тим, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки позивач вважає, що на момент звернення до суду першої інстанції з вимогами про заборону відповідачу та будь-якій іншій особі здійснювати використання торговельної марки «Зеркальный Торговая сеть» діяла виключна підсудність справи, яка належить до юрисдикції господарського суду, крім того суди залишили поза увагою, що сторони у справі здійснюють підприємницьку діяльність.

Враховуючи, що відповідач оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції, заявляв про порушення таких правил у судах попередніх інстанцій та обґрунтував відповідне порушення,

а колегією суддів не встановлено, що Велика Палата Верховного Суду викладала в своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору в подібних правовідносинах, наявні правові підстави для передачі справи № 264/4263/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення порушення прав на зареєстрований знак для товарів

і послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 липня 2020 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню

не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. С. Жданова А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун