Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2021 Справа №607/18314/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л.

за участю секретаря Комінярської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак, ОСОБА_1 не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.05.2011 року в сумі 28086.27 гривень, з яких: 18727.97 гривень - заборгованість за кредитом, 1408.46 - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, 7949.84 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату та час його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.

Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує сторона позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, згідно зі зміненими позовними вимогами, з наступних обставин.

Судом встановлено, що 19.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчать копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, довідки про видачу кредитних карток, довідки про зміну умов кредитування, виписки за договором.

До позовної заяви банк також додав Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19.05.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 10.09.2020 року, Довідка про те, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким надано кредитні картки, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку», Копія наказу про актуалізацію «Умов і правил надання банківських послуг», Копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копія довіреності №3915-К-Н-О, Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), копія банківської ліцензії №22 від 05 жовтня 2011 року, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія Статуту АТ КБ «ПриватБанк», Виписка за договором № б/н станом на 14.09.2020 року, розрахунок заборгованості за договором № б/н , укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 14.09.2020 року.

Згідно розрахунку заборгованості, позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 10.09.2020 року становить 28086.27 гривень, з яких: 18727.97 гривень - заборгованість за кредитом, 1408.46 - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, 7949.84 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Крім того, ч.1 ч.2 ст.13 ЦПК України передбачає, що 1. суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі анкети заяви позивач відкрив картковий рахунок та видав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач після отримання картки здійснював дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи.

З виписки, наданої позивачем чітко вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, знімав кошти в банкоматах, розраховувався за товари та послуги, здійснював грошові перекази. Крім цього, Відповідач частково погасив наявну заборгованість та продовжував користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці.

Отже, з викладеного слідує, що відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання, зокрема на погашення заборгованості.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх використання, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Судом при оцінці розміру тіла кредиту, яке позивач просить стягнути з відповідача, взято до уваги, що відповідач будь-яких заперечень чи спростувань щодо доводів заявлених позивачем та змісту заявлених вимог до суду не надав.

За умовами Договору обов`язок відповідача включає повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення строкових платежів сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк, передбачений договором.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася та відзиву на позовну заяву не подала.

Наявність вказаної заборгованості доводиться дослідженими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення згідно зменшених позовних вимог.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2102 гривні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-282, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.05.2011 року в розмірі 28086.27 гривень, з яких: 18727.97 гривень - заборгованість за кредитом, 1408.46 - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, 7949.84 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 102 гривень.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» - місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ , 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич