Справа № 653/1336/20
Провадження № 2/653/444/21
РІШЕННЯ

іменем України

05 квітня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судових засідань Мироненко Т.А., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Токарєвої І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Генічеськ цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» борг за кредитним договором №SAMABWFC2 від 22.06.2016 року у розмірі 26721,64 грн., який складається з наступного: - 15580.41 грн. - заборгованість за кредитом; - 10361.23 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 780.00 грн. - пеня; Також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2102 грн.00 коп., як сплачений судовий збір при поданні позову.

Позов обґрунтовано тим, що 22.06.2016 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою укладання кредитного договору № SAMABWFC2 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банком відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.40 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті https:a-bank.com.ua/terms між нею та банком складає договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.

Проте відповідач умови кредитного договору щодо внесення чергових платежів на погашення використаних кредитних коштів належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 11.04.2020 року становить 26721,64 грн.

Ухвалою від 11.11.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача ОСОБА_2 надіслала відзив на позов, вказавши, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними. Зазначає, що, дійсно ОСОБА_1 у 2016 році хотіла придбати своєму сину телефон у кредит. Цей телефон коштував 2000 грн. З цією метою, працівники магазину «Кібернетики» направили її до кредитного менеджера, що знаходився в магазині «Алло». Менеджер дав їй анкету, пояснивши, що це для того, щоб їй видали картку, після чого гроші будуть перераховані магазину «Кібернетики», а відповідач має сплачувати щомісячно 100 грн. Чим більше сума поповнення, тим швидше погаситься ця сума. Пізніше, банком надіслане повідомлення про збільшення кредитного ліміту, але відповідач про це банк не просила. Відповідач стверджує, що підписувала лише Анкету, ніяких умов щодо збільшення/зменшення кредитного ліміту, сплату процентів, збільшення/зменшення їх розміру, сплату процентів за прострочення, строку кредиту тощо позивач не надавав їй для ознайомлення, і ніяких інших документів вона не підписувала. Сторона відповідача не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки вважає, що зазначеним розрахунком заборгованість відповідача перед позивачем не підтверджена. Також, до відзиву були додані копії чеків/квитанцій про оплату кредиту. Крім того, з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що сума фактично взятого кредиту погашена.

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечили проти позову з підстав, викладених у відзиві, просили суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне.

На підтвердження укладення кредитного договору представником позивача надана копія Анкети-заяви про приєднання відповідача до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку, згідно якої 22.06.2016 року ОСОБА_1 виявила бажання отримувати послуги ПАТ «Акцент-Банк». В Анкеті-заяві зазначені анкетні дані особи та посилання на те, що дана заява разом із Умовам та Правилами надання банківських послуг разом складають договір про надання банківських послуг. При цьому заява не містить запису про вибір послуг, яку відповідач бажає отримати.

Позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

В той же час, в анкеті-заяві не вказано, коли саме кредитна карта видавалась відповідачеві та з яким кредитним лімітом.

Також, представником позивача подано до суду копії наступних документів: розрахунок заборгованості за договором № SAMABWFC2 від 22.06.2016 року між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 11.04.2020 року, яка складає 26721,64 грн., який підписаний від імені представника банку.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https:a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», Тарифи користування кредитною картою «Універсальна Gold», які не підписані ОСОБА_1 .

Будь-яких інших документів суду не надано, ніяких клопотань з цього приводу заявлено не було.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є доказами , на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість; не містять також даних про наявність на день підписання анкети-заяви кредитного ліміту в розмірі, вказаному в позові, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі. Виписок із особового рахунку відповідача про рух коштів на ньому суду не надано.

Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших операцій.

Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову.

Копія анкети-заяви, яка додана до позовної заяви, не може підтверджувати існування боргу, так як вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні ЦК України і для укладення договору обов`язковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якої підтверджується доданими до позовної заяви документами, що свідчить про відсутність договору між сторонами.

У вищезазначеній анкеті-заяві відсутні будь-які умови, які є істотними для кредитного зобов`язання, зокрема: відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, про обов`язок повернення цих коштів відповідачем, відсутні дані про вид договору, реквізити розрахункових рахунків, номер платіжної карти, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначена процентна ставка.

Таким чином, анкета-заява не дає однозначного уявлення про істотні умови кредитного договору, який укладається.

Додана до позову роздруківка витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача із саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в Акцент-Банку, не засвідченні належним чином та не містять підпису боржника, що не може вважатися належним та допустимим доказом.

Крім того, у анкеті-заяві не ідентифіковано, що Умови та Правила надання банківських послуг, додані до позову, є чинними на момент підписання відповідачем анкети-заяви і що саме з ними він був ознайомлений.

Таким чином, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у вищезазначеній постанові вказала, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Також, Велика Палата Верховного Суду в даному рішенні зауважила, що, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з клієнтом, банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18.02.2011 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Таким чином, суд не приймає як належний та допустимий доказ існування між банком та відповідачем ОСОБА_1 кредитних відносин із чітко визначеними істотними умовами договору додані до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК».

До позову також додано копію з Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», ТАРИФИ, користування кредитною картою «Універсальна Gold». Разом з тим, цей витяг не має будь-яких позначок, з які б вказували, що відповідач ознайомилась саме із цими тарифами, він не містить підпису відповідача та відповідної дати, тому не може бути взятий судом до уваги, як належний та допустимий доказ отримання ОСОБА_1 22.06.2016 року кредиту.

Таким чином, з наданих позивачем доказів підтверджується лише факт підписання 22.06.2016 року відповідачем ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «А-Банку», в якій не зазначено ні про видачу будь-яких платіжних чи кредитних карток, строк їх дії, ні розмір кредитного ліміту, ні розмір та порядок нарахування процентів, ні розмір, порядок та підстави нарахування пені.

Крім того, через відсутність первинних документів про рух коштів, суд позбавлений можливості визначити фактичний розмір наданого кредиту та його погашення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту укладення із відповідачем договору на умовах, зазначених позивачем, та факту видачі кредиту, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що в задоволенні позову АТ «Акцент-банк» відмовлено судові витрати в розмірі 2102 грн необхідно залишити за позивачем.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.634, 1046, 1054 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12 квітня 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова