Справа № 2-н-470/2008
Провадження № 6/539/39/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючого судді Даценка В.М., за участі секретаря судового засідання Шрейтер С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни подання державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матвієнко А.В., погоджене начальником відділу С.Клименко про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння божника фізичної особи ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матвієнко А.В., за погодженням начальника відділу С.Клименко звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника фізичної особи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Подання мотивоване тим, що у провадженні відділу перебуває зведене виконавче провадження №15795541де ОСОБА_1 є боржником.

У межах виконавчого провадження, було звернено стягнення на пенсію боржника та з метою з`ясування майнового стану направлено запити до реєструючих право власності органів.

26.02.2020 до відділу надійшла заява стягувачів про те, що у боржника наявне нерухоме майно, а саме 1/3 частина квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем здійснювалися виходи за вищевказаною адресою, але потрапити до помешкання боржника не виявилося можливим, про що складено відповідні акти.

Станом на 14.04.2021 у відділі відсутні відомості про повне виконання боржником рішення суду. Таким чином боржник ухиляється від сплати боргу на користь стягувачів.

На підставі вищевикладеного, державний виконавець прохає надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника фізичної особи ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 з метою проведення необхідних виконавчих дій. Справу розглянути без участі представника відділу.

Дослідивши матеріали подання та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що на виконанні у Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження №15795541 до якого входить 6 виконавчих проваджень, а саме:

1)ВП №11655644 з примусового виконання судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №2-н-470/08 від 11.11.2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в розмірі 150 981грн. 93, 754 грн. 90 коп. судового збору та 15 грн. 00 коп. витрат на ІТЗ, а всього 151 751 грн. 83 коп.;

2)ВП №15037519 з примусового виконання виконавчого листа Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №2-199 від 21.09.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 51 000 грн., 29 535 грн. заборгованості за процентами, 805 грн. 35 коп. судового збору, 30 грн. витрат на ІТЗ, а всього 81 370 грн. 35 коп.;

3)ВП №58385955 з примусового виконання виконавчого листа Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №539/1341/18 від 14.01.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 3% річних в сумі 9 141 грн. 90 коп. та інфляції в сумі 39 609 грн. 21 коп., а всього 48 751 грн. 11 коп.;

4)ВП №58386516 з примусового виконання виконавчого листа Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №539/1103/18 від 14.01.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 3% річних в сумі 6 772 грн. 20 коп. та інфляції в сумі 29 341 грн. 97 коп., а всього 36 114 грн. 17 коп.;

5)ВП №60806527 з примусового виконання виконавчого листа Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №539/3450/19 від 29.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 коштів в розмірі 15 000 грн.;

6)ВП №60818405 з примусового виконання виконавчого листа Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №539/3450/19 від 29.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються, адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

Судом встановлено, що серед документів, які надані державним виконавцем до подання, відсутні докази про повідомлення боржника про відкриття виконавчих провадженнь та отримання ним копії відповідних постанов.

З цих підстав, у суду немає достатніх даних про те, що боржник належним чином повідомлений про наявність щодо нього вищевказаних виконавчих проваджень.

Крім того, у матеріалах подання мається вимога виконавця про повідомлення боржника про час та місце проведення виконавчих дій, а саме 18.12.2020 року о 10:00 год. за адресою АДРЕСА_1 , однак жодних відомостей про отримання боржником даної вимоги в матеріалах подання немає. За результатами виходу державного виконавця за вищевказаною адресою у визначений день та час складено акт про неможливість здійснення виконавчих дій. Також в матеріалах подання мається аналогічний акт державного виконавця від 03.12.2020.

Відповідно до ч.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Також заявником не доведено, що примусове проникнення до житла боржника є тим примусовим заходом вжитим державним виконавцем, який ефективно, своєчасно і в повному обсязі буде сприяти виконанню зведеного виконавчого провадження.

Недоторканість житла чи іншого володіння особи гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі №4-рп/2011 від 31.05.2011 р. щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 роз`яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканність житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла чи іншого володіння особи є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла чи іншого володіння особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага. В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано необхідності примусового проникнення до житла боржника, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Державним виконавцем не надано суду доказів чи дотриманий порядок проведення виконавчих дій, що боржник повідомлений належним чином про відкриття виконавчих проваджень, про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, не доведено виконання державним виконавцем всіх заходів для забезпечення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для надання дозволу на примусове проникнення до помешкання боржника, а тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матвієнко А.В., погоджене начальником відділу С.Клименко про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння божника фізичної особи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко