Справа № 147/1353/19
Провадження № 2/147/38/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 квітня 2021 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Івасюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що 19.11.2013 ОСОБА_2 звернувся до «ПРИВАТБАНКУ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 12000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємцем є ОСОБА_1 19.10.2017 АТ КБ «ПриватБанк» надіслало претензію до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори, яка 05.09.2018 повідомила, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 03.03.2019 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до спадкоємця ОСОБА_1 з листом-претензією, але оскільки вимоги позивача відповідачем не виконані в добровільному порядку, АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даною позовною заявою та просили стягнути з відповідача, як спадкоємця позичальника, кредитну заборгованість у сумі 10146,75 грн., яка складається з 8075,88грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2070,87грн. - нарахована пеня, та судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2020 у справі № 147/1353/19 (провадження 2/147/182/20) визначено головуючого суддю Мудрак А.М.

Ухвалою суду від 08.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

12 січня 2021 року позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій вони просять стягнути з відповідача 8075,88 грн. заборгованості за кредитним договором, а також понесені ними судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До позовної заяви представник позивача додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

У судове засідання на 21 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 80, 112, 153, 179).

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

19 листопада 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно з яким йому було надано у користування кредитну картку із початковим лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.91).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданий виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 30 травня 2016 року (а.с.48).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із викладеного, спадкоємець ОСОБА_1 , яка постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями паспорта спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , мала право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 28.05.2016 по 28.11.2016.

За позичальником ОСОБА_2 станом на день його смерті існує заборгованість по кредитному договору у розмірі 10146.75 грн., яка, згідно з розрахунком АТ КБ «ПриватБанк», складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8075,88 грн., та 2070,87 грн. - нарахованої пені (а.с.6-9).

12 січня 2021 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої вони просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 8075,88 грн., а також стягнути понесені ними судові витрати (а.с.126,127). На підтвердження позовних вимог надано розрахунок заборгованості (а.с.128-135) та виписку про рух коштів по рахунку (а.с.136-142).

АТ КБ «Приват Банк» 20 вересня 2017 року, відповідно до ч.2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, надіслало претензію кредитора до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори, в якій позивач просив повідомити чи відкривалась спадкова справа після померлого боржника ОСОБА_2 , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком (а.с.52).

07 листопада 2017 року Другою Тростянецькою державною нотаріальною конторою було надано відповідь на претензію кредитора АТ КБ «Приват Банк» № SAMDN8959 від 20 вересня 2017 року. Відповідно до претензії заведена спадкова справа №393/2017 рік, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Інформація про інших спадкоємців відсутня. Претензія до спадкоємців боржника долучена до спадкової справи (а.с.53).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частиною 1 та частиною 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року.

Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємця померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу нотаріуса 20 вересня 2017 року із дотриманням строків встановлених ст.1281 ЦК України.

Також 09 січня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надіслано спадкоємцю ОСОБА_1 лист-претензію з вимогою сплати заборгованості за договором кредиту б/н від 19.11.2013, укладеного ОСОБА_2 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.54-58).

В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що вимоги кредитора до спадкоємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином з відповідача повинно бути стягнуто сума кредиту за договором б/н від 19.11.2013 в сумі 8075,88 грн.

Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачена позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально, в розмірі 1921,00 грн. відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10 - 13, 81, 141, 176, 247, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1054, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 8075,88 грн. (вісім тисяч сімдесят п`ять гривень 88 коп.) та 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я сторін:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , МФО 305299, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 04 березня 1997 року.

Суддя А.М. Мудрак