Справа № 161/2672/21
Провадження № 2/161/1751/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Самсонюк Ю.Л.,

з участю представника позивача - Колачинської Т.В.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії, -

В С Т А Н О В И В:

11.02.2021 Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяви від 07.11.2018 року та поданих документів, ОСОБА_1 користувався субсидією для відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги з листопада 2018 року по квітень 2020 року.

Вказує, що при вибірковій перевірці справ отримувачів житлових субсидій, державним соціальним інспектором департаменту було виявлено, що в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги відповідач не задекларував набуття права власності на майно, що перевищує 50 тис. грн., в саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (договір про поділ нерухомого майна від 18.04.2018 року, загальна вартість майна, яке підлягає поділу вартістю 500 000 грн). За результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, складеного акт № 400 від 15.07.2020 року.

Внаслідок подання ОСОБА_1 недостовірної інформації в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, від 07.11.2018, йому було надмірно виплачені кошти у сумі 8165,25 грн.

У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради 8165,25 грн. надміру виплачених коштів та 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 15.02.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

18.03.2021 до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку із тим, що між ним та іншими співвласниками лише відбувся виділ в натурі частки домоволодіння, що перебувало у спільній частковій власності, натомість придбання чи відчуження нерухомості не відбулось. Тому, враховуючи вказане, вбачає відсутність підстав вважати, що наявні підстави для припинення житлової субсидії та, відповідно, - повернення коштів.

19.04.2021 до суду також надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить уточні вимоги, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача 8165,25 грн надміру виплачених коштів житлової субсидії та судові витрати в розмірі 2 270 грн.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 утчочнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в його задоволенні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказав, що дійсно між співвласниками ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було здійснено виділ в натурі у відповідних частках належного їм на праві спільної часткової власності домоволодіння. Департамент соцполітики Луцької міської ради звертався до вищевказаних осіб з досудовою вимогою про повернення надміру сплачених коштів (субсидії), однак такі кошти повернуті не буди. Після цього, Департамент соцполітики Луцької міської ради звернувся з позовами в суд до кожного із отримувачів субсидії ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) про стягнення надміру виплачених коштів (субсидії). Рішеннями Луцького міськрайонного суду від 25.03.2021 у справі №161/2673/21 та від 01.04.2021 у справі №161/2671/21 у задоволенні вказаних вище позовів було відмовлено.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що на підставі заяви відповідача ОСОБА_1 від 07.11.2018 року та поданих документів останній користувався субсидією для відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги з листопада 2018 року по липень 2020 року (а.с.7-8).

При вибірковій перевірці справ отримувачів житлових субсидій, державним соціальним інспектором департаменту було виявлено, що в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги відповідач не задекларував набуття права власності на майно, що перевищує 50 тис. грн., в саме квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 (договір про поділ нерухомого майна від 18.04.2018 року, загальна вартість майна, яке підлягає поділу вартістю 500 000 грн). За результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, складеного акт № 400 від 15.07.2020 року (а.с 9-12).

При цьому, судом з`ясовано, що 49/100 частина будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.07.2012 (а.с.10).

18.04.2018 року між співвласниками житлового будинку ( ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було укладено договір про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю. Згідно даного договору здійснено виділ часток співвласників даного житлового будинку в натурі (а.с.10-11).

Отже, як вбачається із представлених доказів, в результаті вчинення даного договору частка ОСОБА_1 не змінилася, а лише було проведення її виділення в натурі в тому ж розмірі, що він і володів, а саме 72,5 кв.м. та стала самостійним об`єктом нерухомого майна, на яке останній отримував субсидію як до виділу її в натурі, так і після цього.

Викладене свідчить про те, що відповідачем ОСОБА_4 не вчинялось будь-яких дій, які б вказували, що останній набув у власність нерухоме майно 18.04.2018 року, яке не задекларував та вартість даного майна перевищує 50 тисяч грн., а саме: квартиру по АДРЕСА_2 .

При укладенні договору про виділ частки з нерухомого майна, що є спільною частковою власністю для кожного із співвласників не відбулося придбання нового об`єкта нерухомості, а відбувся виділ в натурі часток нерухомого майна, яке перебувало у володінні та користуванні кожного з учасників спільної часткової власності на домоволодіння, при цьому не змінилася ні загальна площа, ні житлова площа нерухомого майна, яке належало кожному до укладення та належить після укладення договору про поділу житлового будинку в натурі, тобто право на отримання субсидії не змінилося як до поділу та і після його проведення.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обставини, які б слугували підставою для припинення надання житлової субсидії згідно п. 119 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива від 21.10.1995 року відсутні, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, Положенням «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 19.04.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк