Провадження №2/522/2675/21
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

20 квітня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада про захист права власності шляхом зобов`язання відповідача привести в первісний стан об`єкт самочинного будівництва (реконструкції),

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.08.2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада про захист права власності шляхом зобов`язання відповідача привести в первісний стан об`єкт самочинного будівництва (реконструкції).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2021 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У підготовче засідання, призначене на 25.11.2020 року, позивачка не з`явилась, 25.11.2020 року на надіслала заяву до суду про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, однак докази підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні. Відповідач у підготовче засідання з`явився, інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причин не явки не повідомили.

У підготовче засідання, призначене на 26.01.2021 року, позивачка не з`явилась, 26.01.2021 року на надіслала заяву до суду про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, однак докази підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні. Інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причин не явки не повідомили.

У судове засідання, призначене на 18.02.2021 року, позивачка не з`явилась, 18.02.2021 року на надіслала заяву до суду про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, однак докази підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні. Відповідач у судове засідання з`явився, інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причин не явки не повідомили.

У судове засідання, призначене на 20.04.2021 року, позивачка не з`явилась, причин неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала судову повістку про виклик в судове засідання 02.04.2021 року. Відповідач у судове засідання з`явився, інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зазначене кореспондує вимогам п.5 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, його представник не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач не з`являвся в судове засідання: 25.11.2020 року, 26.01.2021 року, 18.02.2021 року, 20.04.2021 року.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, враховуючи, що позивач не з`являється у судові засідання, не надавши докази щодо причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Крім того, сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача та/або представника, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду в зв`язку з повторними неявками в судове засідання позивача.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 210, 223, 247, 257, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада про захист права власності шляхом зобов`язання відповідача привести в первісний стан об`єкт самочинного будівництва (реконструкції) - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.Ю. Донцов