справа № 488/4660/18 провадження №2/489/47/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

встановив:

У жовтні 2018 року позивач звернулася до Корабельного районного суму міста Миколаєва з позовом про встановлення факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.05.2004 по ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як на підставу позовних вимог у позові вказано, що з 18.05.2004 позивач проживала однією сім`єю з ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Як єдина сім`я вони вели спільне господарство, разом використали отримані доходи, мали спільний бюджет, були охоплені єдиним побутом, мали взаємні права і обов`язки та діяли в інтересах сім`ї. Для сумісного користування, обладнання сімейного побуту та комфортного проживання, позивач перевезла в квартиру пральну машину, кухонний гарнітур, килим, стіл-тумбу. Разом за сумісні кошти з ОСОБА_9 придбали спальний гарнітур. Також, 24.11.2008 за спільні кошти за довіреністю придбали для потреб сім`ї автомобіль марки Mersedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В листопаді 2008 року в квартирі провели роботи з встановлення газового лічильника, а у вересні - жовтні 2010 року встановили металево-пластикові вікна та балконні двері. Мешкаючи разом, за вказаною адресою, вони оплачували комунальні послуги та інші послуги, пов`язані з утримання квартири. У травні 2012 року від відносин з ОСОБА_9 позивач завагітніла. Так як до народження дитини потрібні були кошти, 15.09.2012 вони вирішили впустити до квартири квартирантів, про що ОСОБА_9 уклав договір оренди житлового приміщення. Самі в цей час тимчасово мешкали в м.Києві в зв`язку із умовами роботи. Реєстрацію шлюбу планували здійснити після народження дитини. Однак ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 трагічно загинув. Організацією поховання якого та здійснення ритуальних послуг займалася позивач. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина ОСОБА_10 , народження якого було зареєстровано у відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері. ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина померла. Після смерті ОСОБА_9 , позивач придбала та встановила в квартирі електричний нагрівач Gorenje.

Посилаючись на наведені вище обставини та те, що протягом восьми з половиною років вони проживали разом однією сім`єю, позивач просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 з 18.05.2004 по 01.012.2012 за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Данилова К.Ю. 24.05.2019 надала до суду відзив на позов в якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві вказано, що позовна заява не містить предмету позову, так як не містить відомостей про порушене право позивача, про його порушення відповідачами та способу захисту прав. Позивач посилається на приписи статті 315 ЦПК України, тобто на порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, який відноситься до окремого провадження. Вказане унеможливлює розгляд справи у позовному провадженні і підставою для закриття провадження за приписами частини третьої статі 175 ЦПК України.

Крім того, згідно виписки з рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19.08.1988 № 171 ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано єдиним наймачем квартири АДРЕСА_2 та переоформлено на нього особовий рахунок за правилами частини першої статті 106 ЖК України. Тому, так як відповідачка ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому з ним шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 та відміткою по розірвання шлюбу в паспорті відповідачки, то за приписами статті 64 ЖК України вона набула всіх прав та обов`язків наймача. Ці права і обов`язки вона зберегла і після розірвання шлюбу з ОСОБА_9 , оскільки продовжує проживати в спірній квартирі в якій зареєстрована.

Крім того, протягом 2012 року наймач квартири ОСОБА_9 постійно проживав у м.Києві, де з 27.12.2011 про день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) працював за основним місцем роботи на СП «Оптіма-фарм, ЛТД» на посаді водія-експедитора. Тому втратив право користування спірною квартирою, а члени сім`ї наймача - син ОСОБА_4 та колишня дружина ОСОБА_2 , продовжили користуватися цим житлом.

Також, факт спільного проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_9 не підтверджено жодними доказами, а надані позивачем письмові докази не містять інформації про їх проживання, через що є неналежними доказами.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Гусак О.М. у наданому 24.05.2019 відзиві на позов в задоволенні позовних вимог просив відмовити з тих підстав, що встановлення юридичного факту має здійснюватися в порядку окремого провадження. Додані до позовної заяви письмові докази є неналежними доказами. Відповідач ОСОБА_4 , 1996 року народження, є сином померлого ОСОБА_9 , а тому членом сім`ї наймача та користується всіма правами наймача і не надавав своєї згоди на вселення до спірної квартири позивача.

Представник позивача - адвокат Корженко В.А. у наданої 22.08.2019 відповіді на відзив відповідачів вказав, що в порядку окремого провадження 18.10.2013 Корабельним районним судом міста Миколаєва було розглянуто заяву ОСОБА_11 про встановлення факту її проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_9 в період з травня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , яку було задоволено (справа № 489/4028/13). Однак вказане рішення було скасовано ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.06.2017 та роз`яснено заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження, оскільки має місце спір про право.

Також зазначив, що з 18.05.2004 ОСОБА_12 проживала однією сім`єю з ОСОБА_9 в спірній квартирі. На час їхнього проживання відповідачі ОСОБА_13 та ОСОБА_4 в спірній квартирі не проживали та постійно мешкали за іншою адресою, залишаючись формально зареєстрованими, а тому втратили право користування квартирою. В спірну квартиру відповідачі вселилися самоправно вже після смерті ОСОБА_9 , внаслідок чого на теперішній час Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування, що підтверджується витягом з ЄРДР ку кримінальному провадженні № 0004930.

У додатковій відповіді на відзив від 22.11.2019 представник позивача у підтвердження факту спільного проживання позивача з ОСОБА_9 просив долучити копії особистих документів померлого та інші письмові докази, на підтвердження наведеного юридичного факту.

У запереченнях на відповідь на відзив (надійшли до суду 24.02.2020) представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Гусак О.М. вказав на недопустимість письмових доказів позивача та в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 14.11.2018 справу за територіальною підсудністю передано до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 24.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою (протокольно) від 05.03.2021 за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки рішення у справі може вплинути на їхні права та обов`язки.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_14 в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, направлена на останню відому їхню адресу проживання судова кореспонденція повернута до суду з відмінковою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до статті 128 ЦПК України є належним повідомлення сторони про розгляд справи. Крім того оголошення про судове засідання було додатково розміщено на офіційному веб-сайті судової влади.

Суд, вислухавши присутніх учасників справи та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9 , місце смерті - Київська область, Тетіївський район, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Із позовної заяви та наданих в судовому засіданні 27.08.2020 пояснень позивача, зміна прізвища якої з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 » підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.10.2014 (а.с. 17), слідує, що позивач проживала з ОСОБА_9 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 18.05.2004 і по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, проводили ремонт та облаштовували квартиру. В період їх спільного проживання, вони мешкали в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_9 , за винятком періоду коли працювали в м.Києві. У квартирі зробили ремонт, купили меблі, встановили лічильники. Протягом їх спільного проживання колишня дружина ОСОБА_9 - ОСОБА_13 в квартирі не проживала. У листопаді 2011 року, через зміну місця роботи, тимчасово переїхали до м.Києва, а квартиру в м.Миколаєві, в одній із кімнат якої залишили свої речі, здали в оренду, що підтвердила Договором оренди жилого приміщення від 15.09.2012 (а.с. 14). До м.Миколаєва позивач повернулася після смерті ОСОБА_9 , будучи вагітною.

Як пояснила позивач, похованням ОСОБА_9 займалася вона, встановила йому пам`ятник та оградку на могилі. Відповідач лише приїздила на похорон. До квартири відповідач заселилася самоправно, зламавши замок, вже після смерті ОСОБА_9 .

Позивач також пояснила, що від спільного проживання з ОСОБА_9 в травні 2012 року вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народився син ОСОБА_10 , батьком якого в порядку частини першої статі 135 СК України записано ОСОБА_19 , так як ОСОБА_9 помер до народження дитини, а шлюб між ними не був зареєстрований.

Факт народження та смерті дитини позивача підтверджується свідоцтвами серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 (а.с.12,13).

Свідоцтвом про поховання № НОМЕР_6 , виданим Комунальним підприємством «Миколаївська ритуальна служба» підтверджується, що підпоховання дитини позивача ОСОБА_20 здійснено 29.10.2013 до могили ОСОБА_9 (а.с. 10).

Із наданої на адвокатський запит адвоката Данилової К.Ю. відповіді СП «Оптіма-фарм, ЛТД» від 14.06.2017 № 1092 слідує, що ОСОБА_9 працював в м. Києві в СП «Оптіма-фарм, ЛТД» з 27.12.2011 по ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді водія-експедитора відділу «Екпедиція» департаменту транспортної логістики (а.с. 97 - 99).

У підтвердження спільного проживання з ОСОБА_9 позивач надала суду копії паспорту ОСОБА_9 , його свідоцтва про його народження, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, трудової книжки, військового квитка, посвідчення водія, свідоцтва про входження до добровільного товариства автолюбителів, оригінали яких, як пояснила суду та звертав увагу її представник, знаходяться у неї.

Також надала договір від 22.09.2010, укладений між ФОП ОСОБА_21 та ОСОБА_9 , на встановлення металопластикових дверей і вікон в спірній квартирі та акт приймання-здачі конструкцій і виконаних робіт від 26.10.2010 і план газифікації квартири від 2008 року, замовником в якому вказано ОСОБА_9 (а.с. 135-138).

Придбання водогнарівача Gorenje GBFU, позивач підтвердила гарантійним талом та видатковою накладною від 25.06.2013 (а.с. 138, на звороті) та пояснила, що водонагрівач нею встановлений в спірній квартирі.

На підтвердження спільного проживання з ОСОБА_9 також надала їхні фотознімки за різний період. (а.с. 205 - 211).

Допитаний в судовому засіданні 27.08.2020 свідок ОСОБА_22 , який є братом позивача, повідомив, що його сестра почала зустрічатися з ОСОБА_9 в 2004 році, після чого вони почали разом проживати в квартирі ОСОБА_9 по АДРЕСА_4 . Разом вони купували меблі та майно в квартиру, які він допомагав встановлювати. У квартирі бував багато разів та неодноразово ночував. У 2011 році його сестра та ОСОБА_9 переїхали до м.Києва. Де ОСОБА_9 загинув з його дядьком в дорожньо-транспортній пригоді. Коли вони були в м.Києві то квартиру здавали в оренду за винятком однієї кімнати, в якій зберігалися їхні речі.

Свідок ОСОБА_23 пояснила, що відповідача ОСОБА_2 знає з 1998 року. ОСОБА_2 була у шлюбі з ОСОБА_9 від якого має сина та пішла від нього у 2003 році та проживала в гуртожитку. У 2004 році ОСОБА_9 приїздив до ОСОБА_2 на день народження та деякий час проживав з нею. Позивача з ОСОБА_9 бачила лише один раз. Знає, що той працював в м.Києві.

Свідок ОСОБА_26 , яка є сусідкою померлого, пояснила, що знала ОСОБА_9 біля 20 років, так як мешкає на сьомому поверсі будинку, а ОСОБА_9 на п`ятому. Позивача бачила тільки декілька раз з вікна квартири, з нею ОСОБА_9 проживав разом біля двох років. Більше нічого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_28 , яка є сусідкою померлого, пояснила, що ОСОБА_9 їй говорив, що познайомився з ОСОБА_6 . Як їй відомо вони разом вони проживали в квартирі три - чотири роки. Потім, як говорив ОСОБА_9 , він мав жити в Жовтневому районі в батьків ОСОБА_6 Через деякий час ОСОБА_9 розповів, що буде жити в Києві, а ОСОБА_6 в квартиру пустить квартирантів.

Свідок ОСОБА_31 , дружина якого є двоюрідною сестрою відповідача ОСОБА_13 , пояснив, що знав ОСОБА_9 , часто зустрічався з ним. З його сестрою ОСОБА_2 ОСОБА_9 розійшовся в 2003 - 2004 році. Інколи приїжджав до ОСОБА_2 для відвідування сина. ОСОБА_9 проживав з іншою жінкою, яку він не знає. Зі слів ОСОБА_9 жили вони в квартирі ОСОБА_9 та як говорив ОСОБА_9 вони будуть жити в Жовтневому районі.

Свідок ОСОБА_33 пояснила, що позивач є рідною сестрою її чоловіка. З чоловіком вона познайомилася в 2005 році. На той час позивач та ОСОБА_9 вже проживали разом в квартирі ОСОБА_9 . Вона з своїм чоловіком неодноразово приходили до них в гості. Разом вони встановлювали вікна, купували меблі та інші речі в квартиру. Вони дуже хотіли дитину. В Київ вони поїхали так як підшукали більш оплачувальну роботу. Коли приїжджали з Києва до Миколаєва ночували у матері позивача, оскільки квартиру здавали в оренду. Тоді ж позивач повідомила її, що вагітна від ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_34 , пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_9 . З ОСОБА_6 ОСОБА_9 почав проживати з 2005 року в квартирі ОСОБА_9 . Разом вони проживали років вісім. Неодноразово запрошував до себе в гості. Разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_6 вона неодноразово бувала на кладовищі у батьків. ОСОБА_2 вважали колишньою дружиною ОСОБА_9 . ОСОБА_9 та ОСОБА_6 разом робили ремонт в квартирі, а батьки ОСОБА_6 допомагали купувати їм меблі та вікна. Також ОСОБА_9 говорив, що вони з ОСОБА_6 готувалися до народження дитини і те, що мали зареєструвати шлюб. ОСОБА_9 добре відзивався про ОСОБА_6 Також розповідав, що разом з ОСОБА_6 працює в м.Києві. Хто мешкав в квартирі коли вони були в Києві їй не відомо.

Свідок ОСОБА_36 пояснила, що є знайомою позивача. ОСОБА_6 проживала разом з ОСОБА_9 з 204 - 2005 року і по день його смерті. Вони проживали як одна сім`я. Разом приїздили до них в гості. Також вона з чоловіком бувала в них в гостях в квартирі по АДРЕСА_4 . Частіше зустрічалися в Жовтневому районі в батьків ОСОБА_6 Разом з ними їздили в 2006 році відпочивати в Крим. Повідомила, що має фотознімки на яких зображено її усіх разом під час відпочинків, а також коли бували у батьків ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 купували разом меблі, міняли вікна в квартирі та вели спільний бюджет. В 2011- 2012 роках через зміну роботи вони проживали в м.Києві, а квартиру ОСОБА_9 здавали. Всі знали, що ОСОБА_6 була вагітна. У січні 2013 року в неї народився син ОСОБА_10 , якого вони хрестили. Дитина була схожа на ОСОБА_9 . Організацією похорон ОСОБА_9 займалися батьки ОСОБА_6 Тіло ОСОБА_9 з Києва забирали її чоловік та брат ОСОБА_6

Матеріалами справи підтверджується, що квартира АДРЕСА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 21.03.1986 № 102 в порядку винятку була закріплена на той час за неповнолітнім ОСОБА_9 - круглим сиротою, а після досягнення ним повноліття особовий рахунок підлягає відкриттю на його ім`я. Переоформлення особового рахунку на ОСОБА_9 (склад сім`ї одна особа) здійснено на підставі рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 19.08.1988 № 171 (а.с. 15,16).

Із дослідженої судом спадкової справи № 275/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 , заведеною Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як дочка померлого (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_8 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 ). Батьками якої згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 записані батьком - ОСОБА_9 , матір`ю - ОСОБА_41 (а.с. 56, 62, 63).

Наявною в матеріалах спадкової справи довідкою Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 07.06.2013 підтверджується, що померлий ОСОБА_9 проживав та був зареєстрований з 28.10.1988 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою : АДРЕСА_1 . На цей день з ним були зареєстровані: колишня дружина ОСОБА_2 з 10.04.1998; син ОСОБА_4 з 10.04.1998; син ОСОБА_7 з 10.04.1998 (а.с. 67).

Із матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 був зареєстрований 06.12.1996 та розірваний 17.03.1998.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_3 відсутня (а.с. 47).

Із позовної заяви вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа № 489/5127/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Південь», про вселення в квартиру та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні житлом, провадження по якій зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Судом встановлено, що провадження у вказаній вище справі ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.03.2019 зупинено до вирішення цієї справи.

При вирішення даного спору суд виходить з наступного правового регулювання.

Згідно статті 15 ЦПК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу.

Як вбачається із позову, встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_9 має юридичне значення для позивача для забезпечення реалізації права на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 .

За частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд оцінивши наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження факт того, що позивач та ОСОБА_9 проживала спільно однією сім`єю з 18.05.2004 по ІНФОРМАЦІЯ_4 (день смерті ОСОБА_9 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведене підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами і показами свідків, які в своїй сукупності надають суду достатні підстави вважати доведеними позовні вимоги, які належними та допустимими доказами відповідачами не спростовано.

Щодо доводів представників відповідачів про втрату ОСОБА_9 права користування квартирою під час його переїзду до м. Києва, вони є безпідставними. Оскільки, як встановлено судом ОСОБА_9 інтересу до квартири не втрачав, а переїзд його з позивачем до м.Києва був тимчасовим і пров`язаний з працевлаштуванням на більш оплачувальну роботу.

Безпідставними є доводи викладені у відзиві відповідача ОСОБА_4 , як члена сім`ї основного наймача, про неотримання позивачем його дозволу на вселення в квартиру. Оскільки, на момент вселення позивача до квартири, що здійснено нею з дозволу ОСОБА_9 , відповідачі у ній не проживали, а шлюб ОСОБА_9 з відповідачем ОСОБА_13 на той час було розірвано.

Щодо збереження реєстрації відповідачів в спірній квартирі то даний факт за їх фактичного не проживання в квартирі до смерті ОСОБА_9 та протягом деякого часу після неї не може бути підставою для відмови в позові. Крім того, після розірвання шлюбу ОСОБА_13 втратила статус члена сім`ї основного квартиронаймача.

Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України розгляд справи судом здійснюється в межах заявлених вимог. У даному випадку, позивач просить визнати факт спільного проживання з ОСОБА_9 по день його смерті. Як встановлено судом відповідач ОСОБА_13 вселилася в квартиру після смерті ОСОБА_9 .

Доводи представників відповідачів про те, позивач обрала невірний порядок звернення до суду, так як вимоги про встановлення юридичного факту мають розглядатися в окремому провадженні, суд вважає помилковими, оскільки в даному випадку має спір про право, що стало підставою для скасування апеляційним судом рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18.10.2013.

Так як суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюб задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 18.05.2004 по ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 704,80 грн. (по 176,20 грн. з кожного).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_7 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_8 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Повний текст судового рішення складено 22.04.2021.

Суддя І.В.Коваленко