Провадження № 2/344/1566/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Пастернак І.А.

Секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Івано-Франківський міський відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Івано-Франківський міський відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна, мотивуючи тим, що 21.06.2016 року між нею та ОСОБА_3 був укладений Договір купівлі-продажу домоволодіння. Відповідно до Договору продавець - ОСОБА_3 передала в цілому у власність покупцю - ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 . Даний факт, також, підтверджується Інформаційною довідкою державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.06.2016 року. Тобто, з 21.06.2016 року дане домоволодіння належить позивачці на праві приватної власності. 24.09.2020 року позивачці стало відомо про накладення арешту на її майно - домоволодіння. Про даний факт дізналась від працівника поліції, який за адресою її проживання АДРЕСА_1 розшукував ОСОБА_3 - попереднього власника будинку. До цього часу позивачка не знала ні про справи, що розглядались в суді, ні про накладення арешту на її домоволодіння. З метою захисту своїх прав та отримання відповідної інформації щодо арешту майна позивачка звернулась до приватного нотаріуса, який оформляв Договір купівлі-продажу домоволодіння, для надання їй інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Також, звернулась до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для отримання постанови державного виконавця та до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для отримання ухвали. З отриманих документів, вбачається, що підставою арешту та обтяження її майна - домоволодіння в АДРЕСА_1 стали: Постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2018 року винесена Державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ) Івано-Франківська область Мицаком М.З., в рамках ВП №56382232, на виконання ухвали №344/5139/18 Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.05.2018 року. Відповідно до ухвали №344/5139/18 Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.05.2018 року було задоволено заяву позивача - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договорами позики. Даною ухвалою суд наклав арешт на майно боржника - ОСОБА_3 , в тому числі і, на домоволодіння по АДРЕСА_1 . На момент винесення ухвали Івано-Франківським міським судом 04.05.2018 року, якою накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належало вже позивачці на праві власності, згідно з Договором від 21.06.2016 року, а не ОСОБА_3 , яка була стороною у справі. Жодного відношення до зазначеної судової справи щодо стягнення заборгованості за договором позики та до виконавчого провадження №56382232, позивачка не має, вважає, що арешт накладений на її майно помилково і, таким чином, порушено її право власності. А тому просить скасувати арешт нерухомого майна, накладений Державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Івано-Франківська область Мицаком Михайлом Зеновійовичем., в рамках ВП №56382232, на виконання ухвали №344/5139/2018 Івано-Франківського міського суду Івано- Франківської області від 04.05.2018 року в частині щодо майна - домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 .

Позивач позов підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 . В судове засідання не з`явився, представник відповідача при розгляді справи послалась на розгляд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ в судове засідання не з`явився з не відомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані і здобуті докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до договору купівлі-продожу домоволодіння від 21.06.2016 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно до якого остання набула у власність домоволодіння АДРЕСА_2 вартість домоволодіння у звіті про незалежну оцінку домоволодіння становить - 833 121,00 грн. П. 5 купівлю-продаж зазначеного домоволодіння сторони здійснюють за 3 071 900,00 грн.(а.с.7,8).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 24.06.2016 року домоволодіння, яке знаходиться на АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 від 21.06.2016 року(а.с.9).

Однак, 04.05.2018 року ухвалою Івано-Франківського міського суду за заявою ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, накладено арешт на: квартиру по АДРЕСА_3 , частку в нежитлових приміщеннь №№ I, IV, VІ, VІІ, ІХ, ХІХ, ХХ, ХХІ, ХХІІ, ХХІІІ по АДРЕСА_4 , яка на праві належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; домоволодіння в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.11).

Відповідно, Постановою ДВ Івано-Франківського МВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській обл. про арешт майна боржника від 11.05.2018 року згідно ухвали №344/5139/18 від 04.05.2018 року виданої Івано-Франківським міським судом накладено арешт на нерухоме майно - домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 (а.с.10).

Таким чином, судом встановлено, що дійсно боржниками у виконавчих провадженнях є інші особи, однак домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, б/н, виданого 09.12.2011 року Вовчинецькою сільською радою на день винесення ухвали судом 04.05.2018 року належало відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 24.06.2016 року ОСОБА_1 , арешт було накладено на майно позивачки, яка не є стороною виконавчих проваджень.

Згідно із 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ч.4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у йогоздійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України).

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV(в редакції, чинній на час здійснення виконавчих дій) передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Відповідно доположень ч.1,2ст.56Закону України «Про виконавчепровадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Частиною четвертою ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п`ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивачки, що накладення арешту на належне їй майно порушує її права як власника, оскільки арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення зі сторони боржника, однак судом встановлено, що позивачка не була боржником у виконавчих провадженнях, а арешт накладено помилково, що є підставою для задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги цивільного позову є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Івано-Франківський міський відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна- задоволити.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладений Постановою про арешт майна від 11.05.2018 року, винесеною Державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Івано-Франківська область Мицаком М.З., в рамках ВП №56382232, на виконання ухвали №344/5139/18 Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.05.2018 року в частині щодо майна домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , яка проживає АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 20.04.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.