Дата документу 13.04.2021
Справа № 937/8544/20
Провадження № 2-п/937/34/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

за участі секретаря Твердої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ващаєва Сергія Володимировича про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

за участі:

представника позивачки адвоката Бабкова Д.Ю.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки адвоката Ващаєва С.В.,

встановив:

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2021 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Відповідачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ващаєва С.В. звернулася до суду із заявою про перегляд вищезазначеного судового рішення, як заочного, мотивуючи її тим, що вона не приймала участі у судовому засіданні у зв`язку з тим, що їй не було відомо про існування цієї справи та про її виклик до суду. Згідно поштових конвертів з судовими документами, які були повернені до суду у зв`язку з їх неврученням, вбачається, що судова кореспонденція не була їй вручена не з причини того, що вона відмовилася отримувати цю кореспонденцію. Також в матеріалах справи наявні довідки про те, що їй не були доставлені SMS-повідомлення із відомостями про виклик до суду. Крім того, в період розгляду справи вона хворіла на COVID-19, що також унеможливило її присутність у судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що не прийняття участі у судових засіданнях та ненадання відзиву на позовну заяву відбулося за обставин, які від неї не залежали. За фактичними обставинами справи грошова сума у розмірі 75000 грн надавалася їй ОСОБА_2 в якості завдатку по майбутньому договору купівлі-продажу бази відпочинку у селі Примпосад, що підтверджується відповідною розпискою. Згідно цієї розписки ОСОБА_2 передала їй 3000 доларів США, що складає 75000 грн та зобов`язалася виплатити залишок ціни в розмірі 24000 доларів США до 26.12.2019. До 26.12.2019 договір купівлі-продажу майна не було укладено на прохання ОСОБА_2 , оскільки вона перебувала на заробітках в Російській Федерації. Після повернення до України спочатку ОСОБА_2 зволікала із укладенням договору, а пізніше взагалі відмовилася від його укладення без пояснення причин та вимагала повернути кошти. Позивачка повністю ігнорує той факт, що між сторонами мала місце угода завдатку та угода про укладення договору купівлі-продажу у майбутньому, натомість стверджує, що між ними наявні правовідносини, передбачені статтею 1212 ЦК України, які виникли між ними внаслідок набуття майна без достатньої правової підстави коштів, що не відповідає дійсності та суперечить фактичним обставинами справи. Щодо стягнення процентів за користування чужими грошима, то зазначені вимоги ОСОБА_2 є незаконними, оскільки підставою для отримання цих коштів є правочин, що укладений між сторонами, відповідно до якого гроші є завдатком. Просить поновити їй строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки повний текст оскаржуваного рішення вона отримала 02.03.2021 та у двадцятиденний строк з моменту отримання рішення звернулася до суду (19.03.2021).

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 просив поновити строк відповідачці для подання заяви про перегляд заочного рішення, тому що копію заочного рішення було отримано 02.03.2021. В обґрунтування заяви пояснив, що відповідачка не отримувала ні СМС-повідомлень про день слухання справи, ні судових повісток. Вважає, що рішення не відповідає правовідношенням завдатку, сторони самі визнали їх як завдаток. Сторони домовились про продаж бази відпочинку у селі Примпосад та про сплату позивачкою відповідачці завдатку в сумі 75000 грн, про що остання видала розписку. В свою чергу позивачка надала розписку, що вона в якості завдатку передала 3 тис. доларів США та зобов`язалась виплатити залишок в розмірі 24 тис. доларів США. Однак позивачка про цю розписку суд не повідомила з метою введення суду в оману.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила суду, що не отримувала ні СМС-повідомлень, ні судових повісток, так як виїжджала з дому. Позивачка за їх домовленістю надала їй завдаток в сумі 3000 доларів США, обіцяла купити базу, але не купила. Вона вважала, що в такому разі завдаток не повертається.

Представник позивачки в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечував, оскільки вважає, що неявка відповідачки в судові засідання була умисною, вона ухилялася від отримання судової кореспонденції. Посилання відповідачки на те, що між нею та позивачкою було досягнуто домовленості про всі умови майбутнього договору купівлі-продажу не відповідають дійсності і не підтверджуються належними доказами. Тому не можна вважати, що між сторонами виникли правовідносини, передбачені ст. 570 ЦК України (завдаток).

В поданих запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення представник позивачки зазначив, що не відповідає дійсності і не підтверджується належними доказами твердження про те, що відповідачка та позивачка домовилися укласти договір купівлі-продажу до 26.12.2019, про це не вказано у жодному документі, наданому суду сторонами. Відповідачкою на спростування правомірності набуття нею спірних коштів не було надано доказів, тому її доводи щодо правомірності набуття цих коштів ґрунтуються лише на припущеннях. Всі дії відповідачки вказують на те, що вона не мала на меті укладати договір купівлі-продажу, а отримавши вимогу позивачки усіляко намагалася уклонитися від обов`язку повернути кошти. Щодо неотримання відповідачкою судової кореспонденції, то представник позивачки вважає, що вона навмисно ухилялася від її отримання, оскільки судом у передбачений законодавством спосіб направлялися судові повістки про виклик до суду на зареєстровану адресу місця проживання відповідачки. Також у заяві про перегляд заочного рішення взагалі не вказано як і коли відповідачка або її представник дізналися про існування даної справи і прийнятого по ній рішення. Посилання представника відповідачки на те, що відповідачка хворіла COVID-19 жодним чином не підтверджені (довідка лікаря, лікарняний лист тощо) і лише доводять той факт, що вона знала про існування даної справи і ухилялася від участі в ній.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2021 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 75000 грн та проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 16845,21 грн (а.с.74-75).

Копія заочного рішення від 05.02.2021 була надіслана на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки, проте нею не була отримана, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.78/.

Із заявою про перегляд заочного рішення представник відповідачки звернувся до суду 19 березня 2021 року /а.с.92-95/. Копія вказаного рішення була ним отримана 02 березня 2021 року /а.с.82/.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, представник відповідачки у 20-денний строк з дня вручення йому повного заочного рішення суду звернуся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та просить поновити йому строк на таке звернення, що відповідає вимогам статті 284 ЦПК України, а тому суд вважає за доцільне поновити пропущений строк.

Приписами ст. 288 ЦПК України встановлені підстави задоволення заяви та скасування заочного рішення.

Так, ч. 1 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов, а саме: поважність причин неявки в судове засідання; поважність причин, за яких особа не могла повідомити причини своєї неявки в судове засідання і наявність доказів, на які посилається заявник, і які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що також слідує з роз`яснень п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог вищевказаної статті судом було направлено запит для встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачки та отримано відомості, відповідно до яких зареєстрованою адресою проживання відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Статтею 128 ЦПК України встановлено порядок виклику в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи ( ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

У разі не надання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України).

П. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України встановлює, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу місця реєстрації відповідачки направлялись копія позовної заяви разом з додатками до неї, копія ухвали про відкриття провадження у справі та судові повістки про виклик у судові засідання. Проте до суду повернулися поштові конверти з судовою кореспонденцією з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.61, 63).

На поважність причини неотримання судової кореспонденції відповідачкою не було надано доказів, посилання представника відповідачки на те, що відповідачка хворіла COVID-19 жодним чином не підтверджені. Крім того, відповідачкою не оспорюється, що вона фактично проживає за адресою місця реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка була судом належним чином повідомленою про час і місце судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання, за єдиною відомою адресою суду місця проживання відповідачки, судовою повісткою. Крім того, відповідачка могла дізнатися про розгляд справи в телефонному режимі в канцелярії суду або в приймальні суду чи отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою:http://zr.su.court.gov.ua/sud0815/.

Також відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Твердження, на які посилається відповідачка та її представник щодо існування домовленості між сторонами про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу, у забезпечення укладення якого позивачкою було надано завдаток відповідачці, не приймаються до уваги судом, оскільки на підтвердження цих обставин справи не надано жодних допустимих та належних доказів.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ващаєва С.В. про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись статтями 43, 44, 128, 223, 260, 280, 287, 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ващаєва Сергія Володимировича про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: