Справа №613/477/21 Провадження № 2-з/613/11/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участі секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

розглянувши в рамках підготовчого судового провадження в м. Богодухові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 613/477/21 за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 позивач ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє представник позивача адвокат Колєснік І.А., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 , у якому просить: 1) визнати за ОСОБА_1 право власності на присадибну земельну ділянку жилого будинку АДРЕСА_1 площею 0,10 га для особистого підсобного господарства; 2) визнати недійсним рішення Богодухівської міської ради Харківської області від 26.03.2021 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: :00:001:0072; 3) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: :00:001:0072; 4) судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням виконавчого комітету Улянівської сільської ради народних депутатів № 4 від 26.02.1996 ОСОБА_1 безкоштовно передано у власність земельні ділянки площею 0,25 га присадибна ділянка та площею 0,10 га для особистого підсобного господарства, загальною площею 0,35 га.

Рішенням Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області № 756-VII від 04.08.2020 ОСОБА_2 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою та передачі йому у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером :00:001:0072 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Воскресенівка, Богодухівського району Харківської області. Вказаним рішенням сільської ради та актом комісії з питань агропромислового комплексу, із земельних та майнових питань Улянівської сільської ради від 05.03.2020 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером: :00:001:0072 сформована за рахунок ділянок третіх осіб, до яких, зокрема, відноситься земельна ділянка ОСОБА_1 площею 0,10 га, за призначенням присадибна ділянка для особистого підсобного господарства, яка належить йому на праві приватної власності згідно з рішенням виконавчого комітету Улянівської сільської ради народних депутатів № 4 від 26.02.1996. З того часу земельна ділянка перебуває у володінні та користуванні заявника, не вилучалася у нього і право власності (користування) на неї не припинялося, рішення про її зарахування до земель комунальної власності не приймалися.

Правомірність вказаної відмови ОСОБА_2 було підтверджено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 у справі № 520/11363/2020, яке набрало законної сили 02.02.2021, та яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про скасування рішення Улянівської сільської ради № 756-VII від 04.08.2020 та зобов`язання Улянівської сільської ради затвердити поданий ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0072.

Однак, Богодухівською міською радою як правонаступником Улянівської сільської ради, всупереч вищезазначеному судовому рішенню у справі № 520/11363/2020, 26.03.2021 було прийнято рішення, яким задоволено клопотання ОСОБА_5 про затвердження його проекту на вказану ділянку, безоплатно передано йому з комунальної у приватну власність зазначену земельну ділянку.

З викладеного вище, позивач вважає, що у даному випадку наявний спір про вже набуте право власності на земельну ділянку, а отже, ділянка з кадастровим номером: :00:001:0072 не може бути об`єктом передачі її у власність ОСОБА_3 як комунальна земля згідно з рішенням органу місцевого самоврядування в порядку безоплатної передачі у приватну власність за нормами ст. 118 ЗК України. Зазначив, що вказаним рішенням Богодухівської міської ради, яке, на думку позивача, прийняте всупереч вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та принципу юридичної визначеності, порушено права ОСОБА_1 як власника земельної ділянки та фактично у неправомірний спосіб припинено його право приватної власності.

Позивач стверджував, що за наведених вище обставин з 26.03.2021 ОСОБА_6 набув можливість зареєструвати право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0072 на підставі рішення Богодухівської міської ради та, за наявності невирішеного спору щодо цієї ділянки, без будь-яких обмежень розпорядися нею на власний розсуд.У зв`язку з вказаним позивач вважає, що вказаний спір має бути вирішений у судовому порядку.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 12.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

19.04.2021 представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов ОСОБА_1 , накласти арешт на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер: :00:001:0072, за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства; ухвалу про забезпечення позову направити для виконання в порядку виконавчого провадження до Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (62103, Харківська область, м. Богодухів, вул. Покровська, 5).

В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 01.04.2021 по справі № 613/442/21 про забезпечення позову було заборонено вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0072. Однак, 13.04.2021 позивачу стало відомо про порушення вказаної заборони суду. А саме, 07.04.2021 всупереч зазначеній ухвалі суду державний реєстратор Солоницівської сільської ради Новохатська І.В. за заявою ОСОБА_2 здійснила державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку на підставі оспорюваного рішення Богодухівської міської ради Харківської області від 26.03.2021 № 594-VІІІ. 13.04.2021 представником позивача до Міністерства юстиції України було направлено скаргу про скасування рішення державного реєстратора від 07.04.2021 № 57493444 про державну реєстрацію речового права на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 , однак, на даний час ця скарга не розглянута. Таким чином, ухвала суду від 01.04.2021 не була виконана. Відповідач ОСОБА_2 набув права власності на спірну земельну ділянку, всупереч ухвали суду від 01.04.2021 здійснив державну реєстрацію права власності, а відтак, має можливість користуватися та розпоряджатися спірною земельною ділянкою, незважаючи на невирішений спір щодо неї між сторонами. Земельна ділянка перебуває до цього часу в користуванні позивача, який в цьому році її обробив для виготовлення сільгосппродукції. Вилучення ОСОБА_2 земельної ділянки з володіння та користування позивача завдасть йому реальних матеріальних збитків, при цьому спір щодо законності набуття відповідачем права власності на цю земельну ділянку залишається невирішеним. Крім того, відчуження ОСОБА_2 речових прав на цю земельну ділянку, передача її в користування або у власність іншій особі може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду у разі, якщо таке рішення буде прийнято на користь позивача. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що мета заходів забезпечення позову у вигляді заборони на вчинення реєстраційних дій, вжитих ухвалою суду від 01.04.2021, не досягнута, з посиланням на ст.149, ч.1, ч.2 ст.152 ЦПК України, вказує на наявність підстав для вжиття іншого заходу забезпечення позову накладення арешту на спірну земельну ділянку на час розгляду і вирішення справи. Вжиття цього заходу сприятиме належному та законному вирішенню даного спору судом, установить розумний та пропорційний баланс прав та інтересів учасників справи щодо вирішення цієї справи. При цьому, таке забезпечення позову не завдасть збитків учасникам справи чи іншим особам, оскільки лише тимчасово обмежить відповідача у праві розпорядження земельною ділянкою до вирішення спору по суті. Такий захід не потребує зустрічного забезпечення. Вважає, що саме накладення арешту на спірну земельну ділянку є адекватним та ефективним заходом забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснено у п. п. 4, 7 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з архівним витягом з рішення Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 26.02.1996 № 4, цим рішенням безоплатно передано у власність земельні ділянки для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства громадянам Ульянівської сільської ради в кількості 423 осіб, зокрема, ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,35 га, в т.ч. присадибна ділянка 0,25 га, земля для особистого підсобного господарства 0,10 га.

Відповідно до акту Комісії з питань агропромислового комплексу, із земельних та майнових відносин Улянівської сільської ради від 05.03.2020, складеного в рамках розгляду матеріалів щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0 га в межах населеного пункту на території с. Воскресенівка Богодухівського району Харківської області з кадастровим номером :00:001:0072, до складу вказаної земельної ділянки входять земельні ділянки, які перебувають у законному користуванні інших 5 осіб, зокрема, земельна ділянка площею 0,10 га, яка належить ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Улянівської сільської ради від 26.02.1996.

Також до заяви про забезпечення позову додано рішення Ульянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 04.08.2020 № 756-VІІ, яким відмовлено ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою та в передачі йому у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :00:001:0072, для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Воскресенівка Богодухівського району Харківської області. В якості підстави для відмови зазначено про невідповідність проекту землеустрою та прохання про передачу земельної ділянки у власність вимогам ч.ч.2, 3, 5 ст.116, ч.6 ст.118, ст.ст.121, 141, 142 Земельного кодексу України, оскільки, згідно з проектом, за сформованими межами і площею земельної ділянки, до її складу входять окремі земельні ділянки, які вже перебувають у правомірному користуванні третіх осіб згідно з рішеннями виконавчого комітету Улянівської сільської ради від 06.02.1995, 26.02.1996, право користування яких не припинено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 по справі № 520/11363/2020 залишено без задоволення позов ОСОБА_2 до Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області про скасування вищезазначеного рішення та зобов`язання відповідача затвердити поданий ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером 632088303:00:001:0072 загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту с. Воскресенівка Богодухівського району Харківської області.

Вказане рішення набрало законної сили як таке, що залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021, копія якого додана до заяви про забезпечення позову.

Крім того, до матеріалів справи додано довідку, видану депутатом Богодухівської міської ради Колосарьовим О.О., згідно з якою 26.03.2021 Богодухівська міська рада Харківської області прийняла на сесії рішення, яким затвердила проект землеустрою та передала у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 632088303:00:001:0072 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Воскресенівка Богодухівського району Харківської області.

Враховуючи викладене, наданими документами підтверджується те, що між ОСОБА_1 та особами, зазначеними в якості можливих відповідачів у справі (Богодухівською міською радою, ОСОБА_2 ) дійсно виник спір.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 01.04.2021 по справі № 613/442/21 задоволено заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колєсніка Ігоря Анатолійовича про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову. Заборонено вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0072.

Однак, як вбачається зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого станом на 06 год. 42 хв. 19.04.2021, державним реєстратором Солоницівської селищної ради Харківського району Новохатською І.В. 05.04.2021 було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0072, за ОСОБА_2 , підстава для державної реєстрації рішення Богодухівської міської ради Харківської області від 26.03.2021 № 594-VІІІ. Підставою для внесення запису до Державного реєстру є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57493444 від 07.04.2021.

Таким чином, всупереч ухвалі суду від 01.04.2021 про забезпечення позову, було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, а відтак, для позивача настали наслідки, попередити які повинно було вжиття заходів забезпечення позову, що вказує на необхідність вжиття іншого заходу забезпечення позову, ніж заборона вчинення реєстраційних дій.

В силу ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Земельна ділянка є сформованою, право власності на неї зареєстрованому в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача про наявність ризику безперешкодного відчуження другим відповідачем речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 632088303:00:001:0072, передачу її у власність або користування іншій особі, за наявності невирішеного спору про право власності на цю земельну ділянку.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову щодо земельної ділянки з кадастровим номером 632088303:00:001:0072 в даному випадку може унеможливити або значно ускладнити виконання рішення суду у разі, якщо таке рішення буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Приписами ч.3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Беручи до уваги, що дії щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 були вчинені відповідачами після постановлення та всупереч ухвалі суду від 01.04.2021, якою прямо встановлено заборону вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки, суд вважає, що жодний інший, менш обтяжливий, захід не зможе забезпечити досягнення мети забезпечення позову запобігти необґрунтованим перешкодам для виконання судового рішення та захисту або поновленню прав позивача у разі, якщо рішення суду буде прийнято на його користь.

Враховуючи викладене, а також те, що у власності та володінні ОСОБА_2 спірна земельна ділянка до цього не перебувала і ним не використовувалась, а наразі земельна ділянка перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_1 , і вилучення її з такого володіння може призвести до завдання збитків позивачеві, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну земельну ділянку є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Отже, заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150-153, 157, ч.2 ст.247, ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колєсніка Ігоря Анатолійовича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :00:001:0072, за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

Копію ухвали направити для виконання в порядку виконавчого провадження до Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (62103, Харківська область, м. Богодухів, вул. Покровська, 5).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.С. Сеник