ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 22-ц/807/1167/21 Дмитрієва М.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 14.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що сімейній стосунки між нею та відповідачем не склалися з причини відсутнсті взаєморозуміння і з цього часу вони не живуть однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та проживають окремо.

З часу припинення шлюбно-сімейних відносин, їх донька проживає виключно разом з нею, та знаходиться повністю на її утриманні.

Зазначає, що відповідач ухиляється від надання добровільної допомоги на утримання та виховання доньки.

Відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату.

Одній утримувати доньку їй важко, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову й до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову й до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду, з 12.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.12.2014 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази по справі. Суд не врахував його матеріальне становище, також не взято до увваги, що у нього з 2012 року на утриманні була непрацездатна мати з діагнозом рак та яка ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Залишилось поза увагою, що всупереч діючого законодавства з нього було стягнуто більше 50% від його доходів. Не враховано, що він особисто матеріально допомагає дитині, спілкується з нею, купляє одяг та іграшки. Просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частині від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частині від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дати подання позову до суду, з 12.12.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, рішення суду першої інстанції переглядається колегією суддів в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в іншій частині рішення суду не оскаржується.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виходячи із положень ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За змістом ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини передбачено ст. 183 СК України.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14 липня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Комунарським відділом державної РАЦС Запорізького МУЮ.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.10.2013 року, серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки Міського комунального підприємства «Основаніє» ЦОС №12 від 21.10.2013 року № 2/563 малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає разом з позивачем.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює офіційно працевлаштований, отримує стабільну заробітну плату.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечував. При цьому, заперечень щодо розміру аліментів, які просила стягнути позивач, відповідач не подавав.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи, зокрема, що позивач потребує матеріальної допомоги, дитина сторін у справі проживає разом із матір`ю, враховуючи працездатний вік відповідача, який має фізичну можливість надавати допомогу на утримання дитини, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначеному розмірі.

Доводи апеляційної скарги не спростовуються висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору та не дають підстав вважати, що судом неправильно застосовано та порушено норми матеріального процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 19 квітня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко