19.04.2021 Справа № 331/1171/21
Провадження № 2/331/1120/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Печеник І.І.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

встановив:

До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя 12 березня 2021 року звернулось ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» (далі позивач) з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) , про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за договором про добровільне страхування він здійснив страхове відшкодування страхувальнику за пошкоджений відповідачем автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 12859,33 гривень, частину з яких в сумі 7460,02 гривень позивачу відшкодувала ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал» за договором обов`язкового страхування, укладеного з відповідачем. Позивач просить на підставі ст.ст.993,1166,1188,1194 Цивільного Кодексу України (далі ЦК), стягнути з відповідача різницю сплаченого страхового відшкодування в сумі 5399,31 гривень. Вирішити питання сплати судових витрат.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає.

У відповідності до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає можливим справу розглядати за відсутності позивача.

Відповідач в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову, подав відзив. Виходячи із заперечень, вважає, що він є неналежним відповідачем, оскільки його відповідальність застрахована в СК «Арсенал» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому страхова виплата повинна стягуватись зі страхової компанії.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.

Матеріалами справи встановлено, що 09 червня 2020 року сталася дорожньо - транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням відповідача і автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 липня 2020 року у справі № 335/5204/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова суду набрала законної сили 14 липня 2020 року (а.с. 4).

Згідно змісту ч.6 ст.82 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент вчинення дорожньо транспортної пригоди і завдання матеріальної шкоди діяли договори страхування, які були укладені сторонами зазначеного ДТП.

Так, за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №009045/4605/0000129 від 12 грудня 2019 року, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА», позивач прийняв на себе ризики щодо автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , зокрема у відшкодування заподіяної шкоди випадку настання ДТП. Особливістю договору є п.1.2.11, відповідно до якого відшкодування збитків здійснюється без врахування зносу деталей, що замінюються при ремонті.

В той же час, між ПрАТ «СК «Арсенал» і ОСОБА_1 діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АО/4343708 (а.с. 4), яким застрахована відповідальність відповідача перед третіми особами за шкоду, заподіяну майну із лімітом відповідальності 130 000 гривень.

10.06.2020 страхувальник автомобіля марки «Volkswagen» за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 009045/4605/0000129 від 12 грудня 2019 року звернувся до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, після чого позивач на підставі: акту огляду транспортного засобу № 00358556 (дефектна відомість) від 10 червня 2020 року, ремонтної калькуляції № 00358556 від 11 червня 2020 року, страхового акту № 00358556 від 15 червня 2020 року та додатку, відповідно до умов договору добровільного страхування КАСКО здійснив страхове відшкодування страхувальнику за пошкоджений автомобіль в розмірі 12859,33 гривень, що підтверджується платіжним дорученням та іншими матеріалами справи.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» за полісом №АО4343708, виплатило страхове відшкодування на користь позивача в сумі 7 460,02 гривень, що підтверджується платіжним дорученням.

Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, заподіяної третій особі при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода пов`язана з пошкодженнях: транспортного засобу, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються ви грати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи зазначені положення закону в межах ліміту, а також з урахуванням зносу Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» за полісом №АО4343708 було виплачене страхове відшкодування на користь позивача в розмірі 7 460,02 гривень за шкоду завдану ОСОБА_1 .

Згідно із ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За статтею 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 1194 ЦК, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із положеннями ст. 993 ЦК, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, позивач отримав право вимоги на відшкодування з винної особи (відповідача) матеріальної шкоди, оскільки страхового відшкодування від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» за полісом №АО4343708, яке за умова договору і відповідно до закону несе майнову відповідальність в межах ліміту і з урахуванням зносу, недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди.

Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець.

Дослідивши матеріали справи, а також вивчивши поданий відповідачем відзив, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до висновку про доведеність позову: договорами добровільного і обов`язкового страхування транспортних засобів, актом огляду транспортного засобу № 00358556 (дефектна відомість) від 10 червня 2020 року, ремонтною калькуляцією № 00358556 від 11 червня 2020 року, страховим актом № 00358556 від 15 червня 2020 року, платіжними дорученнями про виплату страхового відшкодування і покриття завданої шкоди.

Судом встановлено, що сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач складає: 12 859,33 грн - 7 460,02 грн = 5 399,31 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК сплачений позивачем і документально підтверджений судовий збір в сумі 2270 грн покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 993, 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 22,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 133,141,263-265,268 ЦПК, суд

ухвалив:

Позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , про стягнення виплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» сплачене страхове відшкодування в сумі 5399,31 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 гривень, а всього 7669,31 гривень (сім тисяч шістсот шістдесят дев`ять грн 31 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 20 квітня 2021 року.

Позивач: ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», , місце знаходження: 01054, м.Київ, вул. Олени Теліги, 6, літ.В.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ).

Суддя: Р.С.Солодовніков