Ухвала

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 623/1985/20

провадження № 61-4999ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 березня 2021 року у справі за позовом комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюма» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 у розмірі 3 723 грн 72 коп.

17 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про звернення до Конституційного Суду України для встановлення невідповідності Конституції України Закону України № 417-VIII від 14 травня 2015 року «Про особливості здійснення власності у багатоквартирному будинку» та Закону України

№ 2189-VIII від 09 листопада 2017 року «Про житлово -комунальні послуги».

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звернення до Конституційного Суду України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 березня 2021 року виділені матеріали цивільної справи № 623/1985/20 повернуті до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 15 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України. Клопотання ОСОБА_1 про витребування цивільної справи

№ 623/1985/20 залишено без задоволення.

У березні 2021 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 березня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та постановити нову ухвалу, якою зупинити розгляд цієї справи та направити її до Конституційного Суду України на підставі статті 150 Конституції України.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання

про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої

статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги,

про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення,

про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження

за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову

в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими

або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала Харківського апеляційного суду від 09 березня 2021 року про повернення виділених матеріалів справи до суду першої інстанції для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 15 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України є такою, право на оскарження якої не надано пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду

від 09 березня 2021 року у справі за позовом комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров