Справа №345/1080/21
Провадження № 2/345/484/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2019 року. Від спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому на даний час вона звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. Дочка на даний час перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач жодних коштів на утримання та забезпечення дитини не надає, незважаючи на те, що дитина є малолітньою та потребує відповідного харчування та забезпечення.

Відповідач є фізично здоровою та матеріально забезпеченою особою, працює в своїх батьків, які є приватними підприємцями та займається реалізацією промислових товарів, але офіційно свої трудові відносини не оформлює, щоб не сплачувати аліменти на утримання дочки. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач подав відзив на позов. Вказує, що позивачка безпідставно стверджує, що буцімто він працює у своїх батьків, але це не відповідає дійсності, оскільки його батьки є само зайнятими особами та здійснюють підприємницьку діяльність у сфері торгівлі продуктами харчування, в батька є найманий працівник за договором. Відповідач зазначає, що ні в кого з батьків не працював, оскільки має намір відкрити свою діяльність і якщо це й буде торгівля, то хіба що промисловими товарами.

Відповідач просить врахувати, що на даний час він має статус безробітної особи. При цьому за можливості знаходив і надалі намагається знаходити собі підробітки, незважаючи на різке скорочення робочих місць. Вказує, що постійно купує дитині весь одяг, предмети гігієни та інші необхідні речі. Іноді через вищезазначені причини в цьому йому допомагають і батьки. Незважаючи на те, що дружина отримує державну допомогу на дитину, яку використовує на власний розсуд, відповідач жодного разу не пред`явив їй претензії щодо тих коштів, хоча вони надаються як допомога при народженні дитини і мають використовуватися на її потреби за взаємною згодою батьків дитини.

Відповідач наголошує, що викладені позивачкою у позовній заяві обставини та факти, за винятком тих, що підтверджені офіційними документами, є відвертою неправдою, спрямованою на приниження людської гідності, які й нічим не підтверджені. Розуміючи свій обов`язок щодо утримання дитини, відповідач надавав і надаватиме матеріальну підтримку своїй дитині, виходячи з наявних у нього можливостей і в розмірі не меншому, ніж мінімально визначений законом. Також повідомляє, що понесені ним витрати за надання правової допомоги, пов`язані з підготовкою відзиву, становлять 900,00 грн. За таких обставин відповідач позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини усіх доходів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач подала відповідь на відзив. Наголошує, що вже тільки після подання нею позовної заяви до суду відповідач почав частково надавати допомогу для утримання їхньої дитини та купив декілька речей першої необхідності, надавши до суду копії товарних чеків. Зазначені речі він тільки частково передав для дитини, а більшість речей тримає в себе.

Позивач надалі стверджує, що відповідач має змогу оплачувати витрати на утримання їхньої дочки в заявленому нею розмірі, оскільки є фізично здоровою особою, фактично працює та може працювати, проте свідомо ухиляється від офіційного працевлаштування, щоб не платити достатні розмір аліментів. Зокрема, відповідач займається приватним таксуванням, продажем товару через інтернет, доставкою та реалізацією товару по магазинах. Дивним є також твердження відповідача про його неплатоспроможність, адже відповідач чомусь замовчує факт зняття та утримання ним квартири в АДРЕСА_1 в період з травня 2019 року по даний час.

Позивач наголошує, що у зв`язку із інфляційними процесами в економіці держави, на сьогоднішній день суттєво зросли ціни на продукти харчування , предмети першої необхідності та вжитку, комунальні послуги, а тому готовність відповідача сплачувати аліменти тільки у розмірі 1/6 частини усіх доходів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є абсолютно недостатнім для хоча б часткового мінімального забезпечення першочергових та невідкладних потреб їхньої дочки ОСОБА_3 . Тому позивач наполягає на задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач подав заяву (заперечення). Вказує, що зовсім нелогічним і неправдивим є твердження позивачки про те, що придбаний ним дитячий одяг залишає собі, адже він йому не потрібний, оскільки інших дітей в нього немає. Весь куплений одяг чи інші дитячі товари відповідач віддає своїй дочці ОСОБА_3 . Також зауважує, що твердження позивачки про те, що він лише зараз став допомагати їй - повністю безпідставне.

Стосовно того, чим зараз відповідач займається, то про це свідчить додана довідка центру зайнятості. Щодо квартири, яку відповідач нібито знімає зараз, то це на даний час уже не відповідає дійсності, оскільки така квартира йому зараз непотрібна, була б для нього виключно фінансовим тягарем, оскільки відповідач не працює і оплачувати її немає чим. Просить суд визначити аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Відповідно до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) вбачається, що її батьком є відповідач ОСОБА_2 . Дочка проживає із позивачем, про що свідчить довідка від 12.03.2021 року, видана Управлінням «ЦНАП» Калуської міської ради (а.с.8).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача; вік дитини; стан здоров`я дитини, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, а так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; інфляційні процеси в державі, постійне зростання цін на продукти харчування, предмети гігієни та товари першої необхідності.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року), право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача.

Суд враховує, що відповідач офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Водночас перебування ОСОБА_2 на обліку у центрі зайнятості є тимчасовим, при цьому відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України(ч.1ст. 81 ЦПК України).Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2ст. 77 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2ст. 89 ЦПК України).

Жодних доказів, що відповідач відноситься до категорії непрацездатних осіб, матеріали справи не місять. А тому відповідач може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. Крім того у поданому відзиві відповідач не заперечує, що знаходить собі підробітки та вказує, що має намір відкрити свою діяльність. До того ж долучені до відзиву чеки на придбання товарів для дочки свідчать про те, що відповідач отримує певний дохід та спростовують його твердження про перебування у скрутному матеріальному становищі.

Суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття.

Виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дітей, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини та часткове визнання позову, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у визначеному судом розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини.

З ч. 6ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 908 грн. з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.9,10,11). Оскільки позов задоволено в повному обсязі, відсутні підстави для відшкодування відповідачу витрат за надання правничої допомоги, які, окрім того, не підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, аліменти на користь дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 15.03.2021 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 908,00 грн

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21.04.2021 року.

Суддя