Справа № 478/500/21 Провадження № 2-н/478/72/2021
У Х В А Л А

20 квітня 2021 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі, судді Томашевського О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу, суд приходить наступного висновку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту положень ч.3 ст.181, ч.5 ст.183 СК України вбачається, що право на звернення до суду з заявою в порядку наказного провадження про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина та на утриманні якого вона знаходиться.

Так, у заяві ОСОБА_3 зазначила, що проживає разом з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її повному утриманні. Боржник матеріальної необхідної допомоги на утримання дітей не надає.

Однак, зазначені обставини (факт проживання дітей біля матері та перебування їх на її утриманні) заявник не обґрунтовує будь якими належними доказами (інформаційні листи, довідка про склад сім`ї до заяви не долучені).

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу за відсутності доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оскільки право на звернення до суду з заявою в порядку наказного провадження про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживають діти та на утриманні якого вони знаходиться. В свою чергу, вказані стягувачем обставини не підтверджені доказами, що позбавляє суд можливості перевірити її безспірність під час розгляду заяви про стягнення аліментів в наказному провадженні.

Керуючись ст.ст.163, 165, 260-261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_7 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.04.2021 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський