Справа № 509/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Жижки О.В.

секретар Майорова Ю.С.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що позивач є власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є невісткою позивача. З 2010 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у вказаному будинку, але жодного дня за цією адресою не проживала. Її особистих речей в будинку позивача немає. Сторони не спілкуються та місце проживання відповідача позивачу не відомє. На телефонні дзвінки відповідач не відповідає. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, але на даний час відповідач з реєстраційного обліку не знялася, прохання подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання ігнорувала. У зв`язку з даними обставинами, позивач змушений звернутись до суду для захисту своїх прав та інтересів, як власник будинку. Реєстрація відповідача створює позивачу, як власнику, незручності в отриманні житлової субсидії.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.01.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання на 25.02.2021.

В підготовче судове засідання 25.02.2021 року відповідач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, але до суду повернулося поштове відправлення, надіслане на адресу відповідача, вказану у позові, з поміткою АТ «Укрпошта» «Повертається, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, немає вдома», у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 19.03.2021 року.

В підготовчому судовому засіданні 25.02.2021 року позивач просив розглядати справу за відсутністю відповідача.

05 березня 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання 19.03.2021 року відповідач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, у тому числі на офіційному сайті суду, але до суду повернулися поштові відправлення, надіслані на адреси відповідача, вказані у позові та в уточненнях, з помітками АТ «Укрпошта» «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою».

В підготовчому судовому засіданні 19.03.2021 року позивач просив розглядати справу за відсутністю відповідача.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.03.2021 було закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд цієї справи на 19.04.2021.

В судове засідання 19.04.2021 року відповідач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, у тому числі на офіційному сайті суду, але до суду повернулися поштові відправлення, надіслані на адреси відповідача, вказані у позові та в уточненнях, з помітками АТ «Укрпошта» «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою».

В судовому засіданні 19.04.2021 року позивач просив розглядати справу за відсутністю відповідача, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 від 16.04.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССО № 492898 від 28.05.2009 року.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прописані за вказаною адресою.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 22.12.2020 депутатом Овідіопольської селищної ради ОСОБА_3 було встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але з моменту реєстрації за даною адресою не проживала. Дану інформацію підтверджують сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Підпис депутата завірений секретарем Овідіопольської селищної ради Новіковою С.Г.

Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) Овідіопольської селищної ради від 29.12.2020 року № 2894 ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 . На цій житловій площі зареєстровані 2 особи: ОСОБА_1 , 1952 р.н., з 02.04.1999 року, та ОСОБА_2 , 1988 р.н., з 29.09.2010 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, на підставі наведеного судом встановлено, що відповідач не проживає в даному будинку з моменту реєстрації, а саме з 2010 року, тобто понад 1 рік, її особистих речей в будинку немає.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном.

Доказів того, що позивач перешкоджав відповідачу в користуванні жилим приміщенням матеріали справи не містять.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні, докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування на 1/2 частину житлового приміщення, яке належить позивачу на праві приватної спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

Відповідно ст. 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З вищенаведеного вбачається, що рішення суду по справі про часткове задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 2, 4-13, 81, 89, 258-259, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування 1/2 житлового приміщення, а саме будинку АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20.04.2021.

Суддя О.В. Жижка