Номер провадження: 22-ц/813/5371/21
Номер справи місцевого суду: 520/9092/18
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М.,Цюри Т.В.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

Представник позивача- Сечко С.В.

Відповідача- ОСОБА_1

Представника відповідача - Токарчук В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса, в режимі відео конференції поза межами суду, апеляційну скаргу Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2019 року у цивільній справі за позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 ,

- про стягнення суми страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених у позові вимог

У липні 2018 року Приватне акціонерне товариство`Страхова компанія «Українська страхова група» звернулась до ОСОБА_1 про стягнення 36 619 грн 14 коп страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги позивачем мотивовані виникненням у позивача права вимоги до ОСОБА_1 з огляду на виплату ними в силу покладених на них повноважень регламентної виплати потерпілому страховиком за дії винної особи в дорожньо-транспортній пригоді особи, яка була застрахована за договором добровільного страхування.

Зазначає, що 30.07.2015 року о 19 год 00 хв. в м. Одеса по вул.. Варненська( Терешковій) сталася дорожно- транспортна пригода за участ. «ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням Стоянова 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та «Skoga Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить СЖС Україна ІП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі заяви про настання страхового випадку, Рахунку №225/08 від 18.08.2015 року; Рахунку №АС-11654 від 04.09.2015 року було складено розрахунок страхового відшкодування від 21.09.2015 року, страховий акт № ПСКА-5390 від 21.09.2015 року та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 36 619 (тридцять шість тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 14 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 17624 від 23 вересня 2015 року та №17623 від 23 вересня 2015 року.

Посилаючись на нормативно-правове обґрунтуванням поданого позову визначено приписами статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 993,1166, 1188 Цивільного кодексу України позивач просив задовольнити позовні вимоги та повернути понесені удові витрати..

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просив відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись на те, що страхове відшкодування здійснювалось без врахування зносу деталей, що замінюються та позивачем вже подавалалась аналогічна заява та винесена ухвала суду від 16 червня 2018 року.

Зазначає, що він є людиною пенсійного віку, інвалідом 3-ї групи, а тому просив зменшити розмір страхового відшкодування.

Рішенням Київського районного суду м. одеси від 11.01.2019 року у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог районний суд виходив з відсутності доказів вини відповідача в дорожньо транспортній пригоді, що сталась 30.07.2015 року о 19 год 00 хв. в м. Одеса по вул. Варненська( Терешковій) за участю автомобіля «ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 , та «Skoga Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить СЖС Україна ІП та відсутності інформації щодо зносу детелів по розрахунку суми страхового відшкодування пошкодженого автомобіля «Skoga Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , по страховому випадку, не надано доказів дійсної вартості шкоди.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» спосить суд скасувати рішення Київського районного суду м. одеси та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на вимоги ст.376 ЦПК України.

Зазначає про наявність в матеріалах справи постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП щодо факту його вини у скоєнні ДТП 30.07.2015 року та відсутність ухвали суду першої інстанції щодо витребування у них доказів.

Вартість ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу підтверджений відповідними рахунками № 225/08 від 18.08.2015 рокцу та № АС-11654 від 04.09.2015 року, а токож ремонтною калькуляцією № ПСКА-5390 на підставі яких складено розрахунок страхового відшкодування та страховий Акт від 21.09.2015 року.

Ремонтна калькуляція та рахунок фактура № АС-0011654 від 04.09.2015 року складено ДП «Автотрейдінг-Одеса» та здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 25 38348 грн, що підтверджується платіжним ждорученням № 17624 від 23.09.2015 року, на рахунок ДП «Автотрейдінг-Лжеса».

Інша частина виплати в розмірі 11 600,00 грн підтверджується платіжним дорученням № 1723 від 23. 09.2015 року та здійснено безпосередньо страхувальнику-«СЖС Україна», оскільки ним здійснено самостійну оплату коштів відповідно до рахунку № 225/08 від 18.08.2015 року.

Відповідно до умов договору виплата суми страхового відшкодування здійснюється без урахування експлуатаційного зносу та фізична присутність відповідача при огляді ТЗ не є обов`язковою та не вплинуло б на висновок уповноваженої особи в оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив залишити без змін рішення суду першої інстанції. Посилається на ті ж обставини, що і в відзиві на позовну заяву та на те, що при визначені страхового відшкодування не враховано знос пошкоджених деталів, а тому сума шкоди буде набагато меншою. Не доведено дійсна вартість автомобіля, вартість його ремонту та обставини щодо економічної обґрунтованості ремонту пошкодженого транспортного засобу. Позивачем неинадано повного тексту постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, про що йшла мова в судовому засідання.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог районний суд виходив з відсутні доказів винних дій відповідача в дорожньо- транспортній пригоді, що сталась 30.07.2015 року о 19 год 00 хв. в м. Одеса по вул. Варненська( Терешковій) за участю автомобіля «ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 , та «Skoga Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить СЖС Україна ІП та інформації щодо зносу детелів по розрахунку суми страхового відшкодування пошкодженого автомобіля «Skoga Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , по страховому випадку.

З таким судженням погодитись не можна з таких підстав.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України "Про страхування").

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 36 619 грн 14 коп за договором добровільного страхування.

Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань:

Договірне зобов`язання між позивачем і потерпілою - за договором добровільного майнового страхування;

Деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП;

Договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд встановив, що розрахунок суми страхового відшкодування становить 36 619,14 грн ( а.с.24).

На виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 36 619 грн 14 коп, а саме :

- 25 38348 грн відповідно ремонтної калькуляція та рахунок фактура № АС-0011654 від 04.09.2015 року складено ДП «Автотрейдінг-Одеса» , що підтверджується платіжним дорученням № 17624 від 23.09.2015 року, на рахунок ДП «Автотрейдінг-Лжеса».

- 11 600,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1723 від 23. 09.2015 року та здійснено безпосередньо страхувальнику- «СЖС Україна», оскільки ним здійснено самостійну оплату коштів відповідно до рахунку № 225/08 від 18.08.2015 року.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року (справа N 755/18006/15-ц ; Провадження N 14-176 цс 18 дійшла висновку про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

30.07.2015 року о 19 год 00 хв. в м. Одеса по вул.. Варненська( Терешковій) сталася дорожно- транспортна пригода за участ. «ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням Стоянова 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та «Skoga Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить СЖС Україна ІП в ході якої відблось зіткнення та автомобілі отримали механічне пошкодження.

З`ясовано, що відповідно до Договору добровільного страхування від 29.12.2014 року № 0114-236 цивільно- правова відповідальність власника автомобіля «Skoga Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 застрахована ПАТ «СК Українська страхова група» ( а.с.9-10).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином ПрАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору, а тому до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

26 жовтня 2015 року відповідачу було направлено лист-претензію № 435 УСГ/АГ з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, але ним вищезазначеної суми у розмірі 36 619 (тридцять шість тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 14 коп., сплачено не було.

Судова колегія критично оцінює посилання скаржника про врахування зносу пошкоджених деталів транспортного засобі з огляду на наступне.

Статтями 28, 29 Закону N 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі N 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого СЖС Україна ІП пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, сталася з вини відповідача то з нього, як винної особи, на користь позивача підлягає стягнення виплачене страхове відшкодування в повному обсязі.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц (провадження N 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі N 587/1080/16-ц (провадження N 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі N 370/2787/18 (провадження N 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі N 753/4696/16-ц (провадження N 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі N 755/5374/18 (провадження N 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі N 756/2632/17 (провадження N 61-12032св19) підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає.

Посилання на відсутність доказів вини відповідача та розміру страхового відшкодування спростовується матеріалами справи.

Наявність 3-ї групи інвалідності не є підставою для зменшення розміру страхового відшкодування за відсутності доказів майнового стану відповідача.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 1 104, 72 грн 1 762, 00 грн судового збору (1 % від ціни позову), а за подання апеляційної скарги 2643, 00 грн, які підлягають поверненню з відповідача.

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2019 року скасувати та прийняти постанову.

Позовну заяву Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, Код , р/р НОМЕР_5 , в АБ „Укргазбанк, МФО 320478) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 36 619 (тридцять шість тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, Код , р/р НОМЕР_5 , в АБ „Укргазбанк, МФО 320478) сплачений судовий збір в розмірі 4 405 грн (чотири тисячі чотириста п`ять ) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення, в зв`язку з знаходженням судді Сегеди С.М. у відпустці (наказ № 30-в від 15.03.2021 року) складено 21.04.2021 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра