Провадження № 2/761/4902/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Вольда М.А.

представника позивача Шевченко О.Ю.

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2020 р. ОСОБА_2 (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (відповідач), третя особа: ОСОБА_1 , в якому просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Позов вмотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на майно- Ѕ частку квартири по АДРЕСА_1 .

У вказані квартирі разом з ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований його племінник ОСОБА_1 . За життя між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була домовленість, що квартира по АДРЕСА_1 буде належати ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 позивач вважав, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, як особа, яка фактично проживала та була зареєстрована в квартирі зі спадкодавцем.

21.10.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але йому було відмовлено, оскільки він не є прямим родичем померлого.

Після цього, 21.10.2020 р. позивач звернувся до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але йому було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає, що стало підставою для звернення до суду.

Представник відповідача подав відзив на позов, за яким при вирішенні справи покладається на думку суду.

У поясненні на позов третя особа підтримує позов, зазначає, що з 2007 року він був зареєстрований та фактично проживав з дядьком ОСОБА_3 в квартирі по АДРЕСА_1 . Після його смерті вважав себе таким, що прийняв спадщину. Однак, при зверненні до нотаріуса йому було відмовлено, оскільки він не був рідним племінником ОСОБА_3 . Так, його батько ОСОБА_4 та позивач є рідними братами по матері ОСОБА_5 , а позивач та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 були рідними братами по батькові. В зв`язку з цим було пропущено строк для прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа просила позов задовольнити.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).

За умовами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 18.11.2020 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано з Третьої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №232/2020 до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протокольною ухвалою суду від 12.04.2021 р. закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши представника позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с. 6)

ОСОБА_2 є власником по Ѕ частки квартири по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори Євтушенко І.Б. 19.10.2005 р., зареєстрованого в реєстрі №1-909. (а.с. 10)

Співвласник іншої частики квартири (1/2) був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори Марущак С.В. 10.11.2005 р., зареєстрованого в реєстрі №2-1946. (а.с. 11)

З спадкової справи №232/2020 до майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що 21.10.2020 р. ОСОБА_2 звернувся до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 60)

Постановою державного нотаріуса Третьої Київської державної нотаріальної контори від 22.10.2020 р. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в шестимісячний строк не звертався . (а.с. 69)

Інформація про інших спадкоємців ОСОБА_3 в матеріалах спадкової справи відсутня.

Тобто, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , шестимісячний строк на прийняття спадщини закінчився 23.10.2019 р., а з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 звернувся 21.10.2020 р.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки помилково вважав ОСОБА_1 таким, що прийняв спадщину як племінник ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований з ним на час смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був рідним братом ОСОБА_2 по батькові, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження віл 04.11.2020 р. щодо ОСОБА_3 та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 . (а.с.9, 12)

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рідними братами по матері, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 10.09.2020 р. щодо ОСОБА_5 (а.с.12-14)

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 . (а.с. 15)

Тобто, ОСОБА_1 не був рідним племінником ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки його батько ОСОБА_4 та позивач є рідними братами по матері ОСОБА_5 , а позивач та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , були рідними братами по батькові.

Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд прийшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 211, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355, п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1268, 1269, 1271, 1272 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 його брата - ОСОБА_3 , протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквизити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Київська міська рада, , адреса: м.Київ, вул.Хрещатик, 36.

третя особа: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 16.04.2021 р.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов