Справа № 643/211/21
Провадження № 2/643/2424/21
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: Новіченко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
до ОСОБА_1
про стягнення 11 240, 66 грн.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача 11 240, 66 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом у сумі 10 630, 25 грн., заборгованості за процентами у сумі 560, 41 грн. та штрафу, пені у сумі 50 грн.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 238736 від 04.11.2013, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, у позовній заяві позивач вказує, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом.
Відповідач у судове засідання року не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення про виклик у судове засідання разом із копією ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданих до неї документів та шляхом направлення судових повісток про виклик у судове засідання за місцем знаходження нерухомого майна. Додатково відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідач не надав суду відзив на позов та жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Беручи до уваги ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд згідно з ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача надав заяву, у якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У зв`язку з цим, враховуючи, що відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України в порядку заочного розгляду.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,
04 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) було укладено Договір про відкриття та обслуговування кредитного ліміту по картковому рахунку співробітниками ПАТ «АКТАБАНК» № 238736 (далі Договір), відповідно до п. 2.1. якого на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України та внутрішніх вимог Банку, документів з метою задоволення споживчих потреб Клієнта Банк надає картковий рахунок Клієнта № НОМЕР_1 (далі Картковий рахунок) кредитний ліміт в розмірі 13 000, 00 грн.
Відповідно до п. 2.2. Договору кредитний ліміт надається з 04 листопада 2013 року на строк 12 місяців. Сторони домовились, що у разі належного виконання клієнтом зобов`язань за цим Договором банк може подовжити строк дії Кредитного ліміту на умовах цього Договору та без укладення додаткових угод до Договору, кожного разу ще на 12 місяців.
Пунктом 2.4. Договору передбачено, що відсоткова ставка за користування кредитним лімітом складає 28 % річних. Відсоткова ставка за користування кредитним лімітом після закінчення встановленого терміну повернення Кредитного ліміту або певної його частини (за простроченим кредитним лімітом) складає 0,01 % річних.
Згідно з п. 3.16. Договору в місяці, в якому відбувається перенесення основного боргу по Кредитному ліміту на рахунок обліку простроченої заборгованості по Кредитному ліміту, банк обчисляє штраф в розмірі 50 грн. за неналежне (не в строк, не в повному обсязі) виконання обов`язку Клієнта по щомісячній сплаті частини основного боргу по Кредитному ліміту.
Відповідно до п. 5.1. Договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 років.
За умовами п. 3.2. Договору кредитний ліміт надається шляхом кредитування карткового рахунку на суму коштів, недостатньої для проведення платіжної операції по картковому рахунку з використанням картки, та вважається використаним з дати відображення на картковому рахунку суми платіжної операції, здійсненої повністю або частково за рахунок кредитного ліміту.
На суму кредитного ліміту (в тому числі простроченого кредитного ліміту) станом на кінець кожного дня Банк нараховує проценти в гривні за відсотковою ставкою, розмір якої зазначений в п. 2.4. цього Договору, до повного погашення кредитного ліміту або до зміни умов обслуговування кредитного ліміту (п. 2.6. цього Договору). Розрахунок процентів здійснюється за методом факт/360 (де «факт» - це фактична кількість днів у місяці, за який здійснюється нарахування процентів, а «360» - умовна кількість днів у році), при цьому, враховується день використання кредитного ліміту та не враховується день його погашення (п. 3.3. Договору).
Згідно з п. 3.4. Договору з першого банківського дня місяця, наступного за місяцем звільнення Клієнта з банку, Банк нараховує проценти в гривні за відсотковою ставкою, розмір якої зазначений в п. 2.6. цього Договору, до повного погашення Кредитного ліміту.
Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-ЕА-2018-02-21-000031-а 15.03.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стало переможцем у придбанні активів ПАТ «Актабанк».
23.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Новий кредитор) було укладено Договір № 2 про відступлення прав вимоги, відповідно до п. 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, далі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
Згідно з п. 2.2. Договору про відступлення прав вимоги, Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплат процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Розмір прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказані у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.
Пунктом 4.1. Договору визначено, що сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти в сумі 3 160 375, 00 грн.
Відповідно з Додатку №1 до Договору № 2 про відступлення права вимоги від 23.03.2018 року - Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до Відповідача у розмірі 22 240, 66 грн., з яких: 10 630, 25 грн. - заборгованість за основним боргом, 560, 41 грн. - заборгованість за процентами, 50 грн. - штрафи, пені.
Згідно з п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, сторони зобов`язані повідомити боржників про відступлення права вимоги за Основними договорами протягом 10 робочих днів з моменту набрання чинності цим Договором у порядку, передбаченому чинним законодавством, у формі повідомлення, що передбачена Додатком № 2 цього Договору. Банк здійснює повідомлення Боржників шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті ПАТ «АКТАБАНК» протягом 2 робочих днів. Сторони погоджуються, що відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України Новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку із неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням Боржників про відступлення прав вимоги за Основними договорами на підставі цього Договору, у зв`язку з чим виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами на користь Банку, у тому числі надходження на користь Банку грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, до моменту повідомлення відповідного із Боржників про відступлення Прав вимоги на підставі цього Договору вважається належним виконанням відповідним із Боржників зобов`язань за Основними договорами. Новий кредитор також погоджується, що Банк не відповідає перед Новим кредитором, якщо одержані Новим кредитором від Боржників суми за Основними договорами будуть меншими від сум, які очікував отримати від Боржників Новий кредитор при укладенні цього Договору, в тому числі меншими від сум, зазначених і Додатку № 1 до цього Договору, або сплачених Новим кредитором Банку за цим Договором.
На виконання вищевказаних умов Договору позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення № 002409397-1 від 27.03.2018 про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору № 238736 від 04.11.2013 та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних.
Всупереч умов Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Отже, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання за Договором № 238736, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 11 240, 66 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом у сумі 10 630, 25 грн., заборгованості за процентами у сумі 560, 41 грн. та штрафу, пені у сумі 50 грн.
У зв`язку з цим, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).
Положеннями частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 10 630, 25 грн. та заборгованість за процентам в сумі 560, 41 грн.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Доказів щодо визнання Договору № 2 про відступлення прав вимоги від 23.03.2018 суду не надано.
Згідно правової позиці яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.
Судом встановлено, що відповідач, після заміни кредитора, не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за Договором № 238736. Доказів зворотнього суду надано не було.
Таким чином, заборгованість в сумі 10 630, 25 грн. за основним боргом та 560, 41 грн. за процентами, який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.
Що стосується вимог позивача в частині стягнення 50, 00 грн. штрафу, пені нарахованої на прострочену заборгованість по кредитному ліміту, суд зазначає наступне.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Оскільки відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, позивач, на підставі п.3.16. Договору нарахував 50, 00 грн. штраф за не належне виконання обов`язку клієнта по щомісячній сплаті частини основного боргу по Кредитному ліміту.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з частиною 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Положеннями частин 1 та 3 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України).
Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).
При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 280, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення 11 240, 66 грн. задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за основним боргом у сумі 10 630 (десять тисяч шістсот тридцять) грн. 25 коп., заборгованість за процентами у сумі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 41 коп., штраф у сумі 50 (п`ятдесят) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
4. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).
Повне рішення складено 19.04.2021 року.
Суддя Н.В. Новіченко