Провадження № 2-з/760/381/21
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні доказів

22 квітня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» /далі - ТОВ «Інстафінанс»/ (; адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3-А),

В С Т А Н О В И В:

20.04.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 «про забезпечення доказів до подання позовної заяви».

У вказаній заяві, посилаючись на ст.ст. 116-119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ОСОБА_1 просить витребувати у ТОВ «Інстафінанс» оригінал електронного доказу (інформацію в електронній (цифровій) формі, який підтверджує укладання кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Інстафінанс», а саме:

- кредитний договір, укладений в електронній формі;

- графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Дослідивши матеріали заяви суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію:

«Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах, які є предметом розгляду, будь-яких обставин та доказів, які дають підставу припускати, що докази, які заявник наразі просить суд витребувати, можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, ОСОБА_1 у своїй заяві не наводить.

Вбачається, що фактично мета відповідної заяви зводиться до «здобуття доказів», а не їх «забезпечення», що є різними правовими поняттями та мають диференційоване правове регулювання та підґрунтя.

З огляду на зміст заяви, її обґрунтування, додані до неї документи, а також зазначену правову позицію Верховного Суду, наразі суд не вбачає підстав для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, суд роз`яснює, що у разі подання позову, заявниця не позбавлена права звернутись до суду з клопотанням про витребування визначених доказів в порядку ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 84, 116, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд ухвалив:

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання /ч. 2 ст. 261 ЦПК України/.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич