Справа № 147/938/20
Провадження № 2/147/79/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Тростянецька селищна рада, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право оренди на земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0222) площею 10,5146 га, яка перебувала в користуванні померлого ОСОБА_4 , відповідно до договору оренди землі №217 від 08.05.2014 року, в порядку спадкування за законом.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 10.5146 га (кадастровий номер №:01:001:0222), яка перебувала в користуванні померлого, відповідно до договору оренди землі №217 від 08.05.2014 р. Позивач зазначила, що вона з чоловіком спільно займалися фермерським господарством до дня його смерті. ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину, вступивши в управління і володіння спадковим майном, однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості по причині, що екземпляр наказу зазнав технічних ушкоджень. З огляду на вищезазначені обставини та в силу чинного законодавства, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з метою захисту свого права на спадщину.

Просила визнати за нею право оренди на земельну ділянку площею 10.5146 га, яка перебувала у користуванні померлого ОСОБА_4 , відповідно до договору оренди землі №217 від 08.05.2014 р., в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 22.10.2020 дану цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

07.12.2020 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027).

Ухвалою суду від 20.01.2021 підготовче засідання відкладено та визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень.

02.03.2021 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 31.03.2021 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи Тростянецьку селищну раду.

Позивач в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.56).

Відповідачі в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгяд спрви без їх участі, позовні вимоги визнали (а.с.55,63).

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився. 15.02.2021 надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , в якому зазначено, що згідно п.37 Договору оренди землі №217 між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_4 від 08.05.2014 р. перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони не є підставою для заміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем, з обов`язковим укладанням договору. Просили про розгляд справи без участі їх представника. При вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи - Тростянецької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення судового засіданні без участі третьої особи. Тростянецька селищна рада не заперечує проти вирішення справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Судом встановлено, що 12.05.1974 р. у Довжоцькій сільській раді Ямпільського району Вінницької області ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №6. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Згідно договору оренди земельної ділянки без № та без дати, який зареєстровано 16.07.2014 р., між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та орендарем ОСОБА_4 відповідно наказу Головного управління Дерземагенства у Вінницькій області від 05.10.2013 р. №:01:001/00001038 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель резервного фонду Будянської сільської ради загальною площею 10,5146 га, кадастровий номер::01:001:0222 (а.с.34-40).

З Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.10.2019 р. вбається, що строк дії договору від 08.05.2014 р. №217 закінчується 07.05.2021 р. (а.с.34).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селім Довжок Ямпільського району помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 14.09.2018 р. Виконавчим комітетом Довжоцької сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.30).

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки, площею 10,5146 га, кадастровий номер::01:001:0222, після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

У Постанові приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Бешинської Г.А. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.10.2020 р. №115/02-31 вказано, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки у зв`язку з відсутністю у спадкоємця Наказу Головного управління Держемагенства у Вінницькій області від 05.10.2013 р. №:01:001/00001038, на підставі якого посвідчено договір оренди землі (а.с.41).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1219 ЦК України передбачає перелік прав та обов`язків, що не входять до складу спадщини, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Як вбачається з викладеного, право оренди земельної ділянки входить до складу спадщини.

Разом з тим, згідно ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного фонду власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного Кодексу України та цього Закону. Наданий договір оренди не містить заборони щодо переходу права на оренду земельної ділянки до спадкоємців.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_4 займалися фермерським господарством та після його смерті продовжувала їх спільну справу, а саме вирощувала сільськогосподарські культури.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» (далі Закон) ФГ є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства.

ФГ може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону. Процедуру створення ФГ умовно можна поділити на два етапи. Перший етап пов`язаний з одержанням земельної ділянки у власність чи користування засновником (-ами), для цього засновник має володіти спеціальною земельною дієздатністю, тобто мати досвід роботи у сільському господарстві. Другий етап це реєстрація ФГ як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Так, ст. 7 Закону встановлено, що земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності єдиним масивом.

ФГ є юридичною особою, діє на основі Статуту, у якому зазначаються: найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Отже, при створенні ФГ громадянину спочатку надається земельна ділянка у користування або у власність, і лише потім створюється ФГ як юридична особа.

Статтею 19 Закону визначено, що до складу майна ФГ (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами цього господарства до його складеного капіталу.

Майно ФГ належить йому на праві власності.

Однак, ОСОБА_1 на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, не надано доказів утворення фермерського господарства ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як цивільним кодексом , так і іншими законодавчими актами передбачено перехід права на оренду земельної ділянки в спадщину.

Відповідно до п.36 Порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень , затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 866 для проведення державної реєстрації речових прав ( в т.ч. оренди земельної ділянки) необхідними документами є документи , що підтверджують виникнення , перехід або припинення таких прав на нерухоме майно.

Так як йдеться про спадкування , то таким документом є право на спадщину . В разі обгрунтованої відмови в видачі свідоцтва про право на спадщину , в даному випадку на право оренди спадкоємець може звертатися за захистом свого права до суду.

Відповідно до договору оренди, договір укладено на 7 років з моменту укладання. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк (п.8 Договору).

Згідно п.37 Договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем, з обов`язковим укладанням договору.

Законодавчим підтвердженням того , що в разі смерті орендаря договір оренди продовжує діяти для його спадкоємців , а не укладається з ними новий договір є положення абз. 5 ч.1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" і припиняється лише в разі відмови спадкоємців від виконання укладеного договору. Спадкоємець умови договору виконує , отже договір діє.

В своєму листі № 23382 /17/7-09 від 21.12.2009 року Державний комітет України із земельних ресурсів роз`яснив, що в разі спадкування земельної ділянки спадкоємцю необхідно звернутися до орендодавця з листом -пропозицією про внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині заміни сторони договору , тобто щодо укладення додаткової угоди до договору оренди , додавши докази , що саме він є спадкоємцем померлого орендаря . Додаткова угода до договору оренди згідно до п.п.1 п.37 Порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень , затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 866 буде підставою для державної реєстрації права оренди земельної ділянки за спадкоємцями орендаря.

В разі обгрунтованої відмови орендодавцем в укладені додаткової угоди , відмови реєстратора в реєстрації вказаної угоди в разі її укладення , спадкодавець може звертатися до суду.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На день звернення позивача до суду та на день прийняття судом рішення позивачем не надано жодного доказу звернення ОСОБА_1 до орендодавця чи його правонаступників для укладання додаткової угоди до договору оренди землі.

Отже з огляду на положення ст.4 ЦПК України, суд вважає в даний час відсутній спір про право.

Окрім того, суд звертає увагу, що постановою приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Бешинської Г.А. від 16.10.2020 р. №115/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки у зв`язку з відсутністю у спадкоємця Наказу Головного управління Держемагенства у Вінницькій області від 05.10.2013 р. №:01:001/00001038, на підставі якого посвідчено договір оренди землі.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів того, що вищезазначений Наказ від 05.10.2013 р. №:01:001/00001038 зазнав технічних ушкоджень та неможливість отримання його дублікату.

Таким чином, позивачем не доведено неможливості оформити спадщину після смерті ОСОБА_4 в органах нотаріату.

Також, суд зазначає, що ухвалою суду від 20.01.2021 визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень, однак остання в судове засідання не з`явилась, що позбавляє суд змоги встановити істину у справі та з`ясувати обставин, на які посилаються позивач.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На основі повного та всебічного з`ясування обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , понесені нею судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 141, 247, 259,263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Тростянецька селищна рада, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Треті особи:

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, місцезнаходження якого: 21027, Вінницька область, м.Вінниця, вул.Келецька, 63, .

Тростянецька селищна рада, місцезнаходження якої: 24300, Вінницька область, смт.Тростянець, вул.Соборна, 77, .

Повний текст рішення складено 19.04.2021 р.

Суддя О.А. Натальчук