Справа № 339/217/18
Провадження № 22-ц/4808/343/21
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

з участю секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду від 17 грудня 2020 року, у складі судді Лицур І.М., у справі за позовом ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з постачання газу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області, про визнання заборгованості за спожитий газ незаконною, необґрунтованою та не доведеною у встановленому законом порядку, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Івано-Франківськгаззбут» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 у якому з урахуванням доповнень до позовної заяви просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 40330,90 грн та понесені судові витрати.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що з 01 липня 2015 року ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» є постачальником природного газу для всіх категорій споживачів в Івано-Франківській області. Послуги з постачання природного газу надавались відповідачці ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 02.03.2015 року № 74. Вказаний договір ОСОБА_1 не підписала, однак фактично користувалась наданими послугами та не надавала письмової відмови від користування природним газом. ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» виконало свої зобов`язання в частині постачання газу, натомість відповідачка не розрахувалася вчасно за надані послуги. У зв`язку із виникненням боргу, відповідачці було надіслано повідомлення про припинення газоспоживання та погашення заборгованості, та в подальшому газопостачання по АДРЕСА_1 було припинено.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Івано-Франківськгаз» про визнання дій по відключенню від газопостачання її будинковолодіння незаконним, зобов`язання відновити газопостачання, встановити факт наявності в її сім`ї трьох непрацездатних осіб та права на 100% знижку за користування газом для опалювання в подвійному розмірі та проведення перерахунку за попередній період, а також стягнення моральної шкоди.

За результатами розгляду справи Болехівським міським судом 09 серпня 2017 року прийнято рішення, яким зобов`язано ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» здійснити перерахунок за надані ОСОБА_1 послуги з газопостачання в період з грудня 2015 року по січень 2017 року, відповідно до поданої нею заяви про перереєстрацію пільги. Відповідно до здійсненого перерахунку, заборгованість за надані послуги з газопостачання становила 40330,90 грн.

В рішенні суду зазначено, що станом на 30.06.2015 року показник приладу обліку газу за адресою: по АДРЕСА_1 становив 71045 кубометрів і саме цей показник взято за основу при проведенні розрахунку.

Позивачем враховано, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і користується пільгами, передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, та має право на 75-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Разом з відповідачкою прописаний та проживає її син ОСОБА_2 , однак на нього пільга не поширюється у відповідності до п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, так як він не належить до членів сім`ї пільговика. При проведенні розрахунку також враховано, що з грудня 2015 року разом з ОСОБА_1 зареєстрований і проживає ОСОБА_3 - інвалід війни, який користується 100% пільгою в межах пільгової норми з оплати комунальних послуг. Таким чином, відповідачка своїми протиправними діями завдала підприємству збитки в розмірі 40330,90 грн.

ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Болехівське міське управління праці та соціального захисту населення, в якому, з урахуванням уточнень та доповнень просила: визнати заборгованість за спожитий газ в сумі 40330,90 грн, незаконною, необґрунтованою та не доведеною у встановленому законом порядку; визнати такими, що порушують вимоги пунктів 10,11 положення «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 року № 535 «Про затвердження форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг «2-пільга», Інструкції про порядок її заповнення та «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» дії ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» щодо неподачі щомісяця до 25 числа Болехівському міському управлінню праці та соціального захисту населення розрахунків щодо вартості послуг, наданих пільговику ОСОБА_1 (та іншим пільговикам) у минулому місяці згідно з формою «2-пільга»; стягнути на її користь 180000 грн моральної шкоди; а також винести окрему ухвалу стосовно порушення Болехівським управлінням праці та соціального захисту населення та ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» статей 210 та 190 Кримінального кодексу України щодо нецільового використання бюджетних коштів та безпідставного заволодіння бюджетними коштами ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» за період з 01 липня 2015 року по 24 травня 2019 року в сумі 8637008,00 грн, яку надіслати прокурору для вжиття заходів, передбачених кримінально-процесуальним кодексом України.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Болехівського міського суду від 14 травня 2018 року по справі за її позовом до ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії і стягнення моральної шкоди - заборгованість за спожитий газ в сумі 57 206,03 грн, вказану ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» у повідомленні про припинення газопостачання від 21.04.2017 року, визнано необґрунтованою (завищеною) та зобов`язано його здійснити перерахунок за спожитий газ за період з грудня 2015 року по січень 2017 року, зобов`язано ПАТ«Івано-Франківськгаз» відновити газопостачання до її будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Додатковим рішенням від 01.06.2018 року визнано дії ПАТ «Івано-Франківськгаз» та ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» по відключенню 24.05.2017 року її будинковолодіння від послуг газопостачання незаконними та стягнуто з них судові витрати. Однак, не зважаючи на те, що рішення по вказаній справі не вступило в законну силу у зв`язку з його апеляційним оскарженням, ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» 23.06.2018 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожитий газ. При цьому, договору про постачання газу вона з ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» не укладала, а посилання його представника на Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2500, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року, є безпідставним, оскільки даний нормативний акт зареєстровано Міністерством юстиції пізніше дати, з якої позивач хоче стягнути заборгованість. ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» не надсилало їй розрахункові платіжні документи (рахунки) на сплату газу, долучений до матеріалів справи розрахунок боргу є незаконним, він не підтверджений належними доказами. У неї відсутній борг по оплаті послуг із газопостачання, так як їй неправомірно встановлено пільгу: 75-процентну знижку з оплати та неправомірно зазначено, що на її сина не поширюються пільги. Станом на 09.01.2015 року разом із нею був зареєстрований її син ОСОБА_2 1973 року народження, який не мав та не має своєї сім`ї та є особою з 2 групою інвалідності, а з 03.12.2015 року зареєстрований також ОСОБА_3 , який є інвалідом війни і має право на пільги. Оскільки її сім`я складається лише з непрацездатних осіб, то їй повинна бути надана 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла в подвійному розмірі наднормативної опалювальної площі.

В інформації з персональної облікової картки пільговика ОСОБА_1 вказано як особу, на яку поширюються пільги, її сина.

З щомісячних актів звірки розрахунків Болехівського міського управління праці та соціального захисту населення з ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» щодо вартості послуг, наданих пільговикам м. Болехів за період з 01.07.2015 року по 24.05.2019 року, встановлено, що за цей період із державного бюджету останнім безпідставно відшкодовано 8637008,00 грн без отримання від постачальника послуг щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги. З пояснень представника Болехівського управління соцзахисту в судових засіданнях встановлено, що форма «2 пільга» ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» ними не отримувалася, а відшкодування проводилося не індивідуально по кожному пільговику, а в загальній сумі (сумарно по всіх пільговиках), що є порушенням норм чинного законодавства.

Керівник Болехівського міського управління праці та соціального захисту населення, починаючи з 2003 року, без отримання від постачальника послуг щомісячних звітів та розрахунків щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги та без підготовки інформації про фактично нараховані суми та актів звіряння розрахунків з підприємствами за надані послуги особам, які мають право на відповідні пільги, не мав права вирішувати питання про фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Тобто, посадова особа вчинила дії, за які настає кримінальна відповідальність, передбачена ст. 210 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України. На підставі вказаних незаконних дій у неї виникла заборгованість у розмірі 40330,90 грн. Наведені незаконні дії Болехівського управління праці та соціального захисту населення та ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» призвели до душевних страждань та приниження її честі й гідності, оскільки вона протягом тривалого часу доводить в судах, що не є порушником законів України, а жертвою ситуації, що склалась по вині позивача, чим спричинено їй значну моральну шкоду.

Рішенням Долинського районного суду від 17 грудня 2020 року первісний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» 40 330,90 грн заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.07.2015 року по 24.05.2017 року.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області, про визнання заборгованості за спожитий газ незаконною, необґрунтованою та не доведеною у встановленому законом порядку, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в я якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апелянт вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив недоведеність обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, окремим обставинам суд дав неправильну юридичну оцінку, а іншим не дав жодної оцінки, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначив, що при розгляді справи суд не дотримався основних принципів судочинства та не забезпечив повний всебічний та об`єктивний розгляд справи з дотриманням встановлених законом строків.

Без винесення ухвал про прийняття даної справи до свого розгляду та про призначення справи до судового розгляду суддя Лицур І.М. не мав права проводити розгляд даної справи.

У порушення вимог норм процесуального права суд в мотивувальній частині рішення вирішив питання про залишення без розгляду та повернення ОСОБА_1 заяви про збільшення позовних вимог від 15.06.2020 року та зустрічної позовної заяви (уточненої та доповненої) від 17.11.2020 року.

У порушення вимог норм процесуального права суд, при винесенні оспорюваного рішення, взяв до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, які не подані у встановлений законом чи судом строк, які подані невідомою особою, без доказів їх надсилання іншим учасникам справи, без їх засвідчення.

Суд, на думку апелянта не надав оцінку більшості зібраних у справі доказів у цілому, так і кожному зокрема, давши часткову оцінку тільки показам представника ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» та доказам невідомої особи, без мотивованої оцінки кожному аргументу щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Так, суд не надав правову оцінку доказам поданим апелянтом про те, що ОСОБА_2 є членом сім`ї пільговика ОСОБА_1 і на нього поширюються пільги передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто сім`я ОСОБА_1 має право на отримання 75% знижки за користування газом для опалення житла помноженої на подвійний розмір опалювальної площі.

Із персональної облікової картки пільговика по справі №532 від 23.05.2003 року, наданої управлінням праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради 18.07.2019 року, що склад сім`ї на кого поширюються пільги: ОСОБА_1 - заявник, ОСОБА_2 - син, тому а ні Болехівське міське управління праці та соціального захисту населення, ні ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» не мають права трактувати Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо віднесення ОСОБА_4 до члена сім`ї пільговика, ні обмежувати чи скасовувати пільги надані державою ОСОБА_4 як члену сім`ї сім`ї пільговика ОСОБА_1 ще з 23.05.2003 року.

Апелянт вказала також, що за умови проживання в житловому приміщенні декількох сімей пільговиків нараховані суми вказуються окремо по кожній сім`ї.

Апелянт ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом з нею зареєстрований її син ОСОБА_4 - інвалід 2-ої групи, а з 03.12.2015 року зареєстрований інвалід війни ОСОБА_3 , як член окремої сім`ї пільговика. Обидві сім`ї складаються лише з непрацездатних осіб і відповідно кожна із сімей має окремо право на знижку по оплаті на опалення житла в подвійному розмірі.

У зв`язку з цим, місячні знижки у оплаті за опалення житлового приміщення мали становити: на ОСОБА_3 - 100% , на ОСОБА_1 та сина ОСОБА_4 75% щомісячної знижки, виходячи із встановлених соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії.

Апелянт вказала також, що починаючи з 1 липня 2015 року позивачем не надсилались їй розрахункові платіжні документи (рахунки) на оплату спожитого газу, відповідно вона не могла прострочити оплату за газ по рахунках, які їй не надсилались.

Розрахунок позивача ТзОВ «Івано-Франківськгаз», який долучений до позовної заяви про наявність у ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 40330,90 грн не належить до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, а натомість являється рахунком на сплату платежів, а тому не може бути доказом наявності у неї заборгованості за спожитий газ. При цьому, позивач при зверненні з позовом до суду не долучив щомісячні розрахунки з посиланням на покази лічильника газу за спожитий газ з доказами надсилання їх позивачу за весь спірний період та щомісячні розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам.

Позивач протягом 1 року 10 місяців не проводив жодних звірок взаєморозрахунків за спожитий газ та показників лічильника газу та не зверталися з вимогою про сплату заборгованості за спожитий газ.

Апелянт вважає, що позивач протиправно вказав у своїх розрахунках початковий показник лічильника газу станом на 01.07.2015 року - 71045 куб.м газу, замість встановленого належними доказами - 73924 куб. м газу.

У розрахунках ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» відсутня графа про щомісячний розмір пільг споживача ОСОБА_1 , на який зменшується щомісячний розмір оплати пільговиком спожитих послуг.

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради надавало ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» по даній справі недостовірну інформацію щодо пільговика ОСОБА_1 та члена її сім`ї ОСОБА_4 .

Неправомірні дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради та ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут», у тому числі твердження про те, що вона є злісним неплатником комунальних послуг, призвели до душевних страждань, приниження честі та гідності ОСОБА_1 , заподіяння їй моральної шкоди, на відшкодування якої просила стягнути по 750 000 грн з кожного.

Крім того, апелянт зазначила про те, що її позовні вимоги до суб`єкта владних повноважень - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради є похідними від вимог у приватно-правовому спорі з ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут», то дані вимоги повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Апелянт, посилаючись на зазначені обставини, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що зібраними матеріалами справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не розрахувалася вчасно і в повному обсязі за надані їй послуги з газопостачання, чим завдала збитки підприємству. Заборгованість за надані послуги з газопостачання в сумі 40330,90 грн підтвердже6на детальним розрахунком по абонентському розрахунку з посиланням на нормативні документи.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» Сенів О.В. заперечила вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам.

Постановляючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.07.2015 року по 24.05.2017 року та відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання заборгованості за спожитий газ в сумі 40330,90 грн необґрунтованою, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем представлено достатньо доказів на підтвердження наявності за ОСОБА_1 боргу у сумі 40 330,90 грн, а оскільки заборгованість за спожитий природний газ нараховано правомірно, то підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Із таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як зазначено у частині першій статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до положень статті12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постановою КМУ від 02.03.2015 року № 74 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання таким, що втратив чинність, Порядку встановлення роздрібних цін на природний газ для населення» затверджено форму «Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання».

Відповідно до пункту 2.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Судом встановлено, що ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» є постачальником природного газу для всіх категорій споживачів у Івано-Франківській області, в тому числі й до будинковолодіння ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Послуги з постачання природного газу надаються ОСОБА_1 на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831 ( т. 1 а.с. 23-36).

Факт користування природнім газом ОСОБА_1 не заперечується.

У будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 , крім ОСОБА_1 зареєстровані та проживають її син ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 23.05.1996 року, а згідно довідки серії МСЕ № 253300 їй встановлено І групу інвалідності та вона потребує постійного стороннього догляду (т. 2, а.с. 95).

Син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , 1973 року народження, згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 04.04.2017 року серії НОМЕР_3 є особою з ІІ групою інвалідності; ОСОБА_3 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 17.04.2017 року є особою з інвалідністю ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (т. 2, а.с. 36).

Згідно листа управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради № 473 від 29.05.2019 року ОСОБА_1 користується пільгами згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учасник бойових дій в розмірі 75 % з оплати комунальних послуг в межах норм споживання відповідно до постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» та занесена в Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Що стосується питання включення сина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 до членів сім`ї пільговика, то він є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання - працюючий та не може бути включений до членів сім`ї пільговика, так як не належить та не належав ні до одної категорії перерахованих осіб в п.5 ст. 51 Бюджетного кодексу України.(т.2 а.с.77).

Аналогічна інформація міститься у відповіді виконавчого комітету Болехівської міської ради від 08 лютого 2018 року на запит ОСОБА_1 ( т.2 а.с.73).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що в основі спору, що виник між сторонами по справі, є вирішення питання про те, чи відноситься до членів сім`ї пільговика ОСОБА_1 її син ОСОБА_4 та чи має він право на знижку, передбачену ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як член сім`ї учасника бойових дій.

Вказане питання було предметом судового розгляду. Так, рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 09.08.2017 року, яке набрало законної сили встановлено, що неодружений повнолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який не визнаний інвалідом з дитинства I та II групи або інвалідом I групи, не має права на знижку, передбачену ст. 12 Закону як член сім`ї учасника бойових дій, оскільки у відповідності до ст. 51 Бюджетного кодексу України, не належить до осіб, які є членами сім`ї пільговика.

З огляду на зазначене суд правильно вказав про те, що дана обставина, встановлена рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, у відповідності до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України доказуванню при розгляді даної справи не підлягає.

Відповідно до наданого ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» детального розрахунку нарахування по абонентському рахунку ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 16-22), згідно обсягів споживання природного газу, наданих оператором ГРМ, за період з 01.07.2015 року по дату припинення газопостачання 24.05.2017 року ОСОБА_1 проведено нарахування за 9775 куб. метрів газу по роздрібних цінах, які діяли у відповідний період, на суму 63 860,23 грн, з яких управлінням соціального захисту населення Болехівської міської ради відшкодовано 16 247,13 грн компенсації пільг з межах соціальних норм та 3 585,71 грн наданих субсидій.

Визначено, що до сплати абоненту з урахуванням 75% пільги належить: 63 860,23 грн (нарахування) 16 247,13 грн (пільгова компенсація) - 3 585,71 грн (субсидія) - 489,40 грн.(проведена оплата) = 43 537,99 грн.

Крім того, на виконання рішення Болехівського міського суду від 14.05.2018 року у справі № 339/409/17 проведено перерахунок вартості спожитого газу з урахуванням 100% пільги інваліда війни ОСОБА_3 за період з грудня 2015 року по січень 2017 року, відповідно до якого сума проведеного перерахунку становить 3 207,09 грн.

Таким чином заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ становить і 40 330,90 грн.

Зібраними доказами в справі встановлено, що ОСОБА_1 користувалась наданим природнім газом в період з 01 липня 2015 року по 24 травня 2017 року, контролерами Долинського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» знімалися показники лічильника, однак вона відмовлялася ставити підпис в робочих листках контролера, що підтверджується копіями цих листків: станом на 31.07.2015 року використано 71 997 куб.м. газу; за вересень 2015 року, станом на 30.09.2015 року - 72 019 куб.м. газу; за жовтень 2015 року, станом на 31.10.2015 року- 72 263 куб.м. газу; за листопад 2015 року, станом на 30.11.2015 року - 72 507 куб.м. газу; за березень 2016 року, станом на 31.03.2016 року - 73395 куб.м. газу; за квітень 2016 року, станом на 30.04.2016 року - 73639 куб.м. газу; за травень 2016 року, станом на 30.05.2016 року - 73646 куб.м. газу; за червень 2016 року, станом на 30.06.2016 року - 73653 куб.м. газу (т.1 а.с.89-96).

Встановлено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 чинила перешкоди контролерам в знятті показників лічильник, їй Долинським відділенням ПАТ «Івано-Франківськгаз» надіслано повідомлення від 13.04.2017 року, у якому запропоновано звернутись до ПАТ «Івано-Франківськгаз» та узгодити дату зняття контрольного показника лічильника газу, а також повідомлено, що в іншому випадку об`єм спожитого газу визначається за граничними об`ємами з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв.

ОСОБА_1 встановлених обставин справи не спростувала, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що визначена позивачем сума заборгованості у розмірі 40330,90 грн за спожитий природний газ є обґрунтованою та доведеною у встановленому законом порядку, та задовольнив позов ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» про стягнення з ОСОБА_1 40330,90 грн. заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.07.2015 року по 24.05.2017 року та відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання заборгованості за спожитий газ в сумі 40330,90 грн, вказаної у детальному розрахунку нарахувань до позовної заяви ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут», незаконною, необґрунтованою та не доведеною у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» щодо неподачі щомісяця до 25 числа Болехівському міському управлінню праці та соціального захисту населення розрахунків щодо вартості послуг, наданих пільговику ОСОБА_1 (та іншим пільговикам) у минулому місяці згідно з формою «2-пільга» не підлягають до задоволення, оскільки ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» надавало щомісяця до 25 числа Болехівському міському управлінню праці та соціального захисту населення розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговику ОСОБА_1 (та іншим пільговикам) згідно з формою «2-пільга», що підтверджується витягами з розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року та звітами про нараховані пільги по ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» за період з серпня 2015 року по квітень 2018 року.

Також встановлено, що ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» не надало витягу з електронного носія розрахунку вартості послуг, наданих пільговику ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що 27.06.2017 року виникла вірусна атака на серверний парк та персональні комп`ютери Товариства, що унеможливлює доступ до інформації, яка на них зберігалася до 27.06.2017 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» на її користь моральної шкоди, оскільки вказана вимога обґрунтована неправомірністю дій ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» щодо безпідставного нарахування їй заборгованості за спожитий газ, однак судом встановлено, що заборгованість нараховано правомірно у відповідності до вимог закону, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд не взяв до уваги те, що Болехівське міське управління праці та соціального захисту населення та ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» не мають права трактувати Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо віднесення ОСОБА_4 до члена сім`ї пільговика, ні обмежувати чи скасовувати пільги надані державою ОСОБА_4 як члену сім`ї сім`ї пільговика ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Судом правильно зазначено про те, що у даному випадку при вирішенні питання про про надання пільг ОСОБА_4 як члену сім`ї сім`ї пільговика, підлягають застосуванню положення ст. 51 Бюджетного кодексу України, яка конкретизує поняття члена сім`ї, розкриває його зміст, є спеціальною, та визначає члена сім`ї у правовідносинах, які стосуються соціальних пільг, відповідно до якої він не може бути включений до членів сім`ї пільговика так як не належить до категорії осіб перерахованих в п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, що мають право на такі пільги.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що позивач протиправно вказав у своїх розрахунках початковий показник лічильника газу станом на 01.07.2015 року - 71045 куб.м газу, замість встановленого належними доказами - 73924 куб. м газу, оскільки рішенням Болехівського міського суду від 09.08.2017 року у справі № 339/500/15-ц встановлено, що у червні 2015 року наявні показники лічильника - 71045 куб. метрів, отримані контролером по телефону і вказані обставини ОСОБА_1 не спростовані.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд в мотивувальній частині рішення зазначив про залишення без розгляду та повернення ОСОБА_1 заяви про збільшення позовних вимог від 15.06.2020 року та зустрічної позовної заяви (уточненої та доповненої) від 17.11.2020 року не дають підстав для висновку, що вказане порушення норм процесуального призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, доводи апеляційної скарги його обґрунтованості не спростовують, а тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду від 17 грудня 2020 року без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2021 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин