Справа № 157/1578/20
Провадження №2/157/56/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та на дружину, з якою проживає дитина,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_5 трирічного віку. В обґрунтування вимог зазначає, що 25 квітня 2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із зловживанням спиртними напоями та застосування насильства відповідачем, вона з дітьми у квітні 2020 року переїхала проживати до своїх батьків у с. Воєгоща, і з того моменту участі у вихованні дітей відповідач не приймав та не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Син ОСОБА_6 хворіє на двобічну хронічну сенсоневральну глухоту та потребує постійного лікування для підтримання та покращення слуху. Її матеріальне становище не дозволяє самостійно утримувати неповнолітніх дітей, оскільки вона ніде не працює та не має постійного доходу, а також перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дочкою ОСОБА_5 трирічного віку. Вважає, що для забезпечення мінімальних потреб дітей з відповідача належить стягувати аліменти у розмірі не менше 2000 гривень на кожну дитину. У зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку і відсутності самостійного заробітку, вважає, що відповідач зобов`язаний платити аліменти і на її утримання. Відповідач добровільно коштів на її утримання також не надає. Він знаходиться у працездатному віці, постійно виїжджає на сезонні роботи за кордон, а тому має можливість працювати та утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1500 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що він не працює, оскільки можливості влаштуватись на постійну роботу у нього не має. Їхні діти знаходяться на його утриманні, про що він надав відповідну довідку Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 16 грудня 2020 року № 7759, підписану міським головою ОСОБА_7 та в.о. діловода ОСОБА_8 .

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, сторони у справі як батьки малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зобов`язані утримувати їх до досягнення ними повноліття.

Малолітні діти сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з матір`ю позивачкою ОСОБА_1 , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 3 березня 2021 року, складеним комісією Служби у справах дітей Камінь-Каширської районної державної адміністрації.

Як вбачається з довідки Камінь-Каширського районного управління соціального захисту населення від 11 листопада 2020 року № 1156, позивачка ОСОБА_1 отримує одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини у розмірі по 860 грн. щомісячно (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_2 матеріальну допомогу на утримання своїх малолітніх дітей не надає.

Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно з копією консультаційного висновку спеціаліста від 5 листопада 2020 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє на двобічну хронічну сенсоневральну глухоту (а.с. 9 зворот).

З висновку органу опіки та піклування Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області від 29 березня 2021 року № 434/01-26/2-21 вбачається, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 у будинку батьків (останньої) у АДРЕСА_1 , а тому є доцільним стягувати аліменти на дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з їхнього батька ОСОБА_2 .

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням вимог ст. 184 СК України, суд дійшов висновку, що розмір аліментів за заявою позивачки (одержувача аліментів) належить визначити у твердій грошовій сумі.

При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який не працює, однак є працездатним, інших утриманців не має, та стан його здоров`я, який є задовільним, і стан здоров`я дітей, їх матеріальне становище та потреби дітей в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, і дійшов висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей належить задовольнити частково, та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 листопада 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей щомісячно у вищевказаному розмірі.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доводи відповідача про те, що діти проживають з ним і перебувають на його утриманні, і такі обставини підтверджуються довідкою № 7759 від 16 грудня 2020 року за підписом Камінь-Каширського міського голови ОСОБА_7 та в.о. діловода ОСОБА_8 , не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, з показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 вбачається, що йому не відомо про те, на чиєму утриманні перебувають малолітні діти сторін, достовірність інформації, яка зазначена у довідці, за його підписом про перебування дітей на утриманні відповідача, він особисто не перевіряв, а підпис у довідці проставив з урахуванням наявного на ній підпису відповідальної особи по діловодству ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав показання про те, що довідку, яка наявна у матеріалах справи, він не підписував, підпис у довідці виконано не ним, довідку він не бачив раніше, її видала ОСОБА_10 .

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 вбачається, що вищезазначена довідка була виготовлена нею як секретарем сільської ради і підпис біля прізвища ОСОБА_8 також проставлено нею, і про цю довідку ОСОБА_8 знав, а чи перебувають діти сторін на утриманні відповідача ОСОБА_2 їй не відомо.

Отже, з огляду на зазначені показання свідків, суд дійшов висновку, що наведені у довідці № 7759 від 16 грудня 2020 року обставини, не відповідають дійсності.

Відповідач не надав суду достовірних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що малолітні діти проживають з ним і перебувають на його утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частинами 2, 4, 6 ст. 84 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

З урахуванням вищенаведених обставин щодо майнового стану відповідача, який не працює, та беручи до уваги, що позивачкою не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти і на її утримання, суд дійшов висновку, що у задоволені позову у цій частині належить відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 листопада 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в межах стягнення сум платежів аліментів на утримання дітей за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О. В. Антонюк