Номер провадження: 22-ц/813/1576/21
Номер справи місцевого суду: 523/3496/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сіваченко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2020 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, про встановлення опіки та призначення опікуна, та за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, про встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Процесуальний рух справи у суді першої інстанції.

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2 в якій просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатною; призначити ОСОБА_1 опікуном, недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що вона є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає заявниця ОСОБА_1 , її мати ОСОБА_3 внаслідок психічних порушень не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Дані обставини стали підставою звернення до суду.

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 523/8589/20 за заявою ОСОБА_2 заінтересована особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в якій просила: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатною; призначити ОСОБА_2 опікуном, недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її бабусею, яка зареєстрована та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

У своїй заяві ОСОБА_2 пояснила, що її бабуся ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок психічного захворювання, тому просить визнати її недієздатною та призначити її опікуном.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 червня 2020 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №523/3496/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, про встановлення опіки та призначення опікуна, та цивільну справу №523/8589/20 за заявою ОСОБА_2 заінтересована особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, про встановлення опіки, присвоєно цивільній справі єдиний номер № 523/3496/19.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, про встановлення опіки та призначення опікуна задоволено частково. Заяву ОСОБА_2 заінтересована особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, про встановлення опіки задоволено. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною. Призначено ОСОБА_2 опікуном, недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною встановлено на два роки починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В решті вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови вимог ОСОБА_1 щодо призначення її опікуном над ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення у частині призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

-судове засідання було проведено без участі адвоката скаржника, з яким було укладено договір про надання правової допомоги;

-судом першої інстанції не з`ясовано яким чином ОСОБА_2 буде утримувати недієздатну ОСОБА_3 .

Короткий зміст відзиву ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Поливан А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , зазначає, що ОСОБА_2 протягом останніх 9 років здійснює фактичну опіку над ОСОБА_3 , що підтверджується квитанціями з аптек, медичних закладів, які підтверджують купівлю ліків та оплату обстежень у медичних закладах; ОСОБА_2 має матеріальну змогу отримувати бабусю ОСОБА_3 , а отже рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Короткий зміст відзиву органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради.

У відзиві на апеляційну скаргу орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради зазначає, що органом було підготовлено подання про призначення опікуна ОСОБА_3 в разі визнання її недієздатною. Вказане подання було підготовлено за заявою ОСОБА_2 , яка надала повний пакет документів, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є онукою недієздатної ОСОБА_3 , здійснює постійний нагляд. Також розглядалась заява ОСОБА_1 про призначення її опікуном над матірю, однак вона не надала до заяви повного відповідного пакету документів, для надання зазначеного переліку документів надавався тривалий час.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд переглядає справу в частині відмовити ОСОБА_1 про призначення її опікуном та призначення опікуном ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заявниця ОСОБА_4 , 1969 р.н., є інвалідом ІІ групи.

Із матеріалів справи також вбачається з короткої виписки з історії хвороби № 3955 про те, що ОСОБА_4 вперше поступила на лікування до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеська обласна рада - 19.12.1993року, (а.с.217, т.1), з діагнозом психоз на почві органічного ураження ЦНС не уточненого ґенеза с періодичною течією, параноїдальний синдром з виходом в стійкий церебростеничний.

Відповідно до копії медичної картки хворої ОСОБА_4 , 1969 р.н., яка видана Комунальним некомерційним підприємством «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, вбачається про те, що заявниця ОСОБА_4 , 1969 р.н., перебувала на «К» - обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, з 24.06.1995 року (а.с.214, т.1).

27 травня 1994 року заведена індивідуальна карта амбулаторного хворої ОСОБА_4 , 1969 р.н., КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, копія міститься в матеріалах справи (а.с.215-216,т.1).

В матеріалах справи міститься акт з якого вбачається про те, що ОСОБА_4 планує проходити лікування в ПБ№2 в травні 1995 року (а.с.218, т.1).

05 грудня 1995 року запит ООПНД стосовно уточнення відомостей щодо проходження лікування ОСОБА_4 (а.с.219,т.1).

В матеріалах справи міститься довідка Одеської психіатричної лікарні №2 спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії, з якої вбачається про те, що ОСОБА_4 обов`язково слід з`явитися на комісію до Одеської психіатричної лікарні №2 (а.с.220, т.1).

19 січня 1996 року складено акт з якого встановлено про те, що ОСОБА_4 не визнає факту хвороби, рекомендовано звернутися та прийти на прийом до лікаря. Крім того, зроблено запис від 30.10.1997р. про те, що ОСОБА_4 відмовилася проходити ВГЕК, на прийом до лікаря ПНД не приходить (а.с.223-224, т.1).

Згідно акту від 28.02.1996р. ОСОБА_4 відмовилася пройти ВТЕК, строк ОСОБА_5 закінчився в квітні 1995 року (а.с.225,т.1).

21 серпня 1996 року в карті хворого зроблено запис про те, що ОСОБА_4 не може залишити дитину та пройти ОСОБА_5 . Почуває себе добре, зобов`язалася прийти на прийом (а.с.227, т.1).

23 грудня 1997 року в карті хворого зроблено запис про те, що коли настав строк проходження ВТЕК ОСОБА_4 не мала можливості його пройти. оскільки не могла залишити дитину. Почувається добре, скарг не надходило. (а.с.229,т.1).

Згідно акту від 19.12.1997р. ОСОБА_4 , знаходиться на 8 міс. вагітності, почуває себе добре, сон хороший, настрій нормальній, йде на контакт, підтримуючу терапію не приймає (а.с.230, т.1).

03 лютого 2002 року в карті хворого зроблено запис про те, що ОСОБА_4 знята з обліку. Однак, 18.05.2004р. зроблено запис в медичній картці ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 скаржиться на поганий настрій, проблеми зі сном, роздратованість та плаксивість. Стан погіршився у зв`язку з конфліктами в сім`ї (а.с.231, т.1).

В серпні 2004 року зроблено запис в медичній картці про те, що ОСОБА_4 скаржиться на поганий подавлений настрій, тривогу, яка приходить в першій половині дня (а.с.233, т.1).

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила суду про те, що з 2018 року по теперішній час вона працює молодшою медсестрою в медичній установі в м. Одесі, її заробітна плата складає 7000 гривен.

Із матеріалів справи вбачається про те, заявниця ОСОБА_2 05 листопада 2019 року звернулася до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про призначення її опікуном над її бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20, т.2).

10 квітня 2019 року ОСОБА_2 було видано паспорт громадянина України, номер документа № НОМЕР_1 (а.с.21).

В матеріалах справи міститься висновок Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №28» Одеської міської ради № 317 від 04.11.2019р. про задовільний стан здоров`я заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22, том.№2).

З вищевказаного висновку №317 вбачається про те, що у ОСОБА_2 захворювань не виявлено; на обліку в НУ «ГПД» не значиться; на «Д» обліку в КУ «ГПТД№3» не значиться; на «Д» обліку не перебуває; на момент огляду наркозахворювань не має; реакція Вассермана на «Д» обліку не перебуває RN від 18.10.2019р. №74, негативний; Віл-інфікованість - відсутня від 18.10.2019р. Опікуном може бути (а.с. 22).

15 жовтня 2019 року Комунальною установою «Міський протитуберкульозний диспансер» видано довідку № 443, ОСОБА_2 з якої вбачається, про те, що вона 15.10.2019р. проходила обстеження, органи грудної клітини без наявних патологій, диспансерному обліку не підлягає, протитуберкульозне лікування не потребує (а.с.23).

Згідно довідки Комунальної установи Міський психіатричний диспансер від 23.09.2019р. вбачається про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними архіву, реєстратури та картотеки не значиться (а.с.24).

В матеріалах справи міститься довідка Комунальної установи «Міський протитуберкульозний диспансер» від 15.10.2019р. яка видана на ім`я ОСОБА_2 , про те що ОСОБА_2 здорова (а.с.25).

20 вересня 2019 року Міністерством внутрішніх справ України видана довідка про те, що за обліками МВС громадянка України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Одеси, Одеської області на території України, станом на 20.09.2019р. до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.26).

В матеріалах справи міститься акт обстеження житлово-побутових умов від 01.06.2020р. ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого вбачається про те, що вищевказана трикімнатна квартира облаштована необхідними меблями, побутовою технікою, також встановлено про те, що для ОСОБА_3 створені всі умови для проживання хворої (а.с.27).

Статтею 41 ЦК України встановлено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Вказані положення передбачені ст. 58 ЦК України.

Заявниця ОСОБА_1 просить призначити її опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з тим, заявниця ОСОБА_2 також просить призначити її опікуном над недієздатною її бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст. 63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заявниця ОСОБА_4 перебувала на обліку, з 1993 року, в Одеському обласному медичному центрі психологічного здоров`я Одеської обласної ради, що підтверджується особовою картою амбулаторного хворого (а.с.215-216, т.1), виписка з історії хвороби №3955 (а.с.217, т.1), листами ООПНД та виписками (а.с.219-233, т.1).

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що відповідно до ст.63 ЦК України, заявниця ОСОБА_4 не може бути призначена опікуном над її недієздатною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При таких обставинах, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_1 про призначення її опікуном над недієздатною її матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягали.

В матеріалах справи наявне подання Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №А-2233 від 11.06.2020р. про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном, недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18-19, т.2).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, про задоволення заявлених вимог ОСОБА_2 про призначення її опікуном, над недієздатною її бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що дійсно, 18 червня 2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси від адвоката Явнюк Д.М., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яка вмотивована тим, що 23 червня 2020 року він прийматиме участь у судовому засіданні Святошинського районного суду м. Києва у судді Журибеда О.М.у цивільній справі №759/84/19 з предметом спору про позбавлення батьківських прав відносно дитини.

Однак, жодного належного та допустимого доказу представництва сторони у вказаній цивільній справі адвокатом Явнюком Д.М. не надано, а тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про продовження розгляду справи.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 квітня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк