Справа № 308/3259/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:

секретаря судових засідань - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

Перечинська районна кредитна спілка "Тур`я", що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, 62, , до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про стягнення заборгованості за договором кредиту-поруки,

ВСТАНОВИВ:

Перечинська районна кредитна спілка "Тур`я" звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту-поруки за № 119/1 від 19 березня 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.03.2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір кредиту-поруки № 119/1, згідно з яким остання отримала грошові кошти в розмірі 50 000 гривень на засадах строковості, зі сплатою 45 % річних, терміном 36 місяців, з 19.03.2008 року по 18.03.2011 року. Водночас, станом на 13.03.2020 року кредитна заборгованість становила 13 771,50 гривень, з яких 12 549, 24 гривень - тіло кредиту, 1 222,26 грн - відсотки за користування кредитом. Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачкою своїх зобов`язань, визначених п.п. 1.1, 2.2, 2.3 договору кредиту-поруки за № 119/1 від 19.03.2018, позивач просить стягнути на його користь заборгованість в розмірі 13 771,50 грн в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, та просить суд провести розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Відзив у визначений судом строк не подав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК вирішив справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Дев`ятнадцятого березня 2008 року Ужгородська філія № 1 КС "Тур`я" в особі виконавчого директора Снігур Ганни Іванівни уклала з ОСОБА_2 договір кредиту-поруки № 119/1, згідно з яким спілка надала останній кредит у розмірі 50 000 гривень терміном на 36 місяців з 19 березня 2008 року по 18 березня 2011 року, за користування якими відповідачка зобов`язувалася сплатити відсотки із розрахунку 45 відсотків річних, а також інші відсотки.

У карточці платежів по гривневому кредиту за кредитним договором № 119/1 від

19.03.2008 наявна інформація щодо відсоткової ставки, виданих та нарахованих сум, сплачених відсотків, сплачених коштів на погашення заборгованості по тілу кредита, розміру заборгованості по відсоткам та залишку заборгованості з 19.03.2018 року по 13.02.2020 року. З даного документу також вбачається, що сума, яку необхідно сплатити для закриття кредиту становить 13 771,50 гривень.

З таблиці розрахунку кредиту ОСОБА_2 , вбачається розмір заборгованості за договором кредиту-поруки за № 119/1 від 20.03.2008 року за період з 20.04.2008 року по 20.03.2011 року, нараховані відсотки, суми належні до сплати відповідачем та фактично сплачені нею суми, залишок заборгованості.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 не виконала взятих на себе відповідно до договору кредиту-поруки № 119/1 від 19.03.2018 року зобов`язань, внаслідок чого, станом на 13.03.2020 року у неї виникла кредитна заборгованість у розмірі 13 771,50 грн, в тому числі: 12 549,24 грн заборгованість за тілом кредиту; 1 222,26 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором кредиту-поруки № 119/1 від 19.03.2008 року, карточкою платежів по гривневому кредиту, а також таблицею розрахунку кредиту щодо позичальника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу в сумі 13 771,50 грн станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Перечинської районної кредитної спілки "Тур`я" заборгованості у розмірі 13 771,50 грн є обгрунтованими і підлягають до задоволенню з підстав та мотивів викладених вище.

Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави сума судового збору, яку повинен був сплатити позивач при подачі позову в розмірі 2102,00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258 259, 264, 265, 279, 280 - 282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК

України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Перечинської районної кредитної спілки "Тур`я" (м. Ужгород, вул. Фединця, 62, ) суму заборгованості за договором кредиту-поруки № 119/1 від 19 березня 2008 року в розмірі 13 771,50 грн (тринадцять тисяч сімсот сімдесят одна гривня 50 копійок), з яких:

- 12 549,24 грн - сума заборгованості за тілом кредиту;

- 1 222, 26 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом;

3. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева