Постанова

Іменем України

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 628/4180/15-ц

провадження № 61-3217св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович,

заінтересовані особи: Приватне сільськогосподарське підприємство «Первомайське», Фермерське господарство «Сеньківське»,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Дмитра Петровича на постанову Харківського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у складі колегії суддів: Бровченка І. О., Колтунової А. І., Бурлака І. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця і скасування постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника, посилаючись на те, що 03 серпня 2018 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчий лист № 628/4180/15-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 2 234 048,90 грн, а також судових витрат в сумі 6 090 грн. На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 09 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59762419 і постановами від 22 та 28 серпня 2019 року описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: нескошений врожай кукурудзи посівною площею 24,8855 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0004, площею 30,8895 га; нескошений врожай соняшника посівною площею 6,9667 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер .02:000:0209, площею 6,9667 га; нескошений врожай кукурудзи посівною площею 7,8007 га, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; нескошений врожай кукурудзи посівною площею 29,331 га, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га; нескошений врожай соняшника посівною площею 40,5095 га, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:000:0015, площею 40,5095 га; нескошений врожай соняшника посівною площею 68,2495 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0005, площею 68,2495 га; нескошений врожай кукурудзи посівною площею 8,1190 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; нескошений врожай кукурудзи посівною площею 6,08 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; нескошений врожай кукурудзи посівною площею 6,5699 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; нескошений врожай соняшника посівною площею 1,8354 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0095, площею 1,8354 га; нескошений врожай соняшника посівною площею 5,78 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0098, площею 5,78 га; нескошений врожай соняшника посівною площею 5,7935 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0099, площею 5,7935 га; нескошений врожай соняшника посівною площею 4,0526 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:0100, площею 4,0525 га; нескошений врожай соняшника посівною площею 1,6267 га, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :04:000:00101, площею 1,6267 га. За заявою стягувача ОСОБА_2 з використанням його техніки протягом 10, 11, 12, 13, 17, 20 вересня 2019 року зібрано врожай соняшника на арештованих земельних ділянках площею 141,3842 га, а також на 2 земельних ділянках з кадастровими номерами 0:04:0107 площею 24,9999 га та :02:000:0153 площею 39,6730 га, на які арешт державним виконавцем не накладався. За наслідками збирання врожаю державним виконавцем складені відповідні акти від 10, 11, 12, 13, 17, 20 вересня 2019 року та постановами накладено арешт вже на насіння соняшника загальною вагою 225,8 тонн, яке передано на зберігання ОСОБА_2 . Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року, постановленій в цій справі, визнано неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лобова Р. М. та скасовано постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22 та 28 серпня 2019 року. Крім того, заступником начальника управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Селівановим О. А. проведено перевірку законності виконавчого провадження № 59762419 та 23 вересня 2019 року винесено постанову, якою дії державного виконавця Лобова Р. М. з відкриття виконавчого провадження визнані такими, що суперечать вимогам пункту 4 розділу І Інструкції з примусового виконання рішень, скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження, знято арешт з майна та коштів боржника і повідомлено ОСОБА_2 про обов`язок повернути вилучене майно - насіння соняшника в кількості 225,8 тонн. 25 вересня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В. В. за заявою ОСОБА_2 відкрив виконавче провадження № 60159600 з виконання виконавчого листа № 628/4180/15-ц, виданого 03 серпня 2019 року, та постановою від 26 вересня 2019 року наклав арешт на 225,8 тонн насіння соняшника і відповідальним зберігачем призначив ОСОБА_2 , а іншою постановою від цієї ж дати наклав арешт не нескошений врожай кукурудзи на земельних ділянках: кадастровий номер :04:000:0004, площею 30,8895 га; кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га. Вважає, що дії приватного виконавця є незаконними, а вказані постанови підлягають скасуванню, оскільки, виходячи з пункту 3 частини третьої статті 18, частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, тобто арешт може бути накладений виключно на майно, яке належить боржнику. Проте в цьому випадку приватний виконавець наклав арешт на майно, що належить Фермерському господарству «Сеньківське» (далі - ФГ «Сеньківське»), засновником якого є він, а головою - Саричев О. О. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В.; скасувати постанову у виконавчому провадженні від 26 вересня 2019 року № 60159600 про опис та арешт майна - 225,8 тонн насіння соняшника, яке зберігається у ОСОБА_2 ; скасувати постанову у виконавчому провадженні від 26 вересня 2019 року № 60159600 про опис та арешт майна на нескошений врожай кукурудзи на земельних ділянках: кадастровий номер :04:000:0004, площею 30,8895 га; кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; зобов`язати приватного виконавця Попляка П. П. забезпечити повернення зібраного врожаю соняшника в кількості 225,8 тонн ФГ «Сеньківське».

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В. Скасовано постанову у виконавчому провадженні від 26 вересня 2019 року № 60159600 про опис та арешт майна (коштів) боржника щодо 225,8 тонн соняшникового насіння, яке зберігається у ОСОБА_2 . Скасовано постанову у виконавчому провадженні від 26 вересня 2019 року № 60159600 про опис та арешт майна боржника на нескошений врожай кукурудзи, який розташований на земельних ділянках: кадастровий номер :04:000:0004; кадастровий номер :04:000:0007; кадастровий номер .04:000:0006, кадастровий номер :04:000:0104; кадастровий номер :04:000:0106; кадастровий номер :04:000:0105. В іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що врожай, на який накладено арешт, дійсно є власністю фермерського господарства, а не окремої особи ОСОБА_1 . Виконавче провадження було відкрите за рішенням Куп`янського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 2 234 048,90 грн, тобто за особистих майнових правовідносин між вказаними особами, за борговими зобов`язаннями. Третя особа, яка не була учасником правовідносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , проте на її майно було накладено арешт, не повинна нести тягар відповідальності за зобов`язаннями ОСОБА_1 . Приватним виконавцем не було перевірено належність на праві приватної власності саме ОСОБА_1 майна у вигляді 225,8 тонн соняшника та нескошеного врожаю кукурудзи, оскільки умовами договору від 29 березня 2019 року про спільну діяльність, укладеного між ФГ «Сеньківське» та Приватним сільськогосподарським підприємством «Первомайське» (далі - ПСП «Первомайське») передбачено можливе набуття права власності на врожай у відповідному процентному співвідношенні третіми особами за результатами збору врожаю. Усунення порушення і поновлення порушеного права заявника можливе шляхом скасування винесених приватним виконавцем постанов від 26 вересня 2019 року про опис та арешт майна.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В. задоволено. Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні скарги відмолено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що спірний врожай, на який накладено арешт, не належить боржнику ОСОБА_1 , який не довів незаконності дій приватного виконавця під час проведення опису та арешту майна. Разом з тим не існує жодних перешкод для звернення до суду заінтересованих осіб (ФГ «Сеньківське» та ПСП «Первомайське») з вимогами про скасування накладеного арешту, якщо вони вважають, що врожай кукурудзи належить їм.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи.

17 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Михайленко Д. П. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, а ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року залишити в силі.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Михайленко Д. П. зазначив, що суд не врахував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц та від 17 грудня 2018 року у справі № 138/2657/16-ц.

У квітні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В. В. подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням всіх фактичних обставин справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19 березня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Куп`янського міськрайонного суду Харківської області.

10 квітня 2020 року справа № 628/4180/15-ц надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставою відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02 серпня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти в розмірі 2 234 048,90 грн та понесені судові витрати в розмірі 6 090 грн. В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

25 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В. В. відкрито виконавче провадження № 60159600 про примусове виконання виконавчого листа № 628/4180/15-ц, виданого 03 серпня 2019 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 2 234 048,90 грн та судових витрат в сумі 6 090 грн. Сума стягнення 2 240 138,90 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В. від 26 вересня 2019 року (ВП № 60159600) описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: 225,8 тонн (225 800 кг) соняшникового насіння. Зі слів ОСОБА_2 , насіння зберігається за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Встановити показники вологості та інші характеристики соняшникового насіння в момент проведення опису не є можливим, оскільки у виконавця відсутні спеціальні знання. Перевезення та вимірювання об`єму відповідним спеціалістом буде здійснено пізніше, після залучення в порядку Закону України «Про виконавче провадження» особи, яка має спеціальні знання в цій сфері. Зазначене майно було описане та передане на відповідальне зберігання в межах ВП № 59762419 постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 від 10, 11, 12, 13, 17 та 20 вересня 2019 року. На описане майно накладено арешт та встановлено (обмежено) права користування ним: не відчужувати, не псувати, не зменшувати вартість майна. Вказано, що відповідальним зберігачем призначити та попередити про кримінальну відповідальність ОСОБА_2 . При виконавчих діях боржник був відсутній.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В. В. від 26 вересня 2019 року (ВП № 60159600) описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: нескошений врожай кукурудзи, який розташований на земельних ділянках з кадастровими номерами: :04:000:0004; :04:000:007, :04:000:006, :04:000:0104, :04:000:0105, :04:000:0106, що знаходяться на території Сеньківської сільської ради та належать боржнику ОСОБА_1 . Встановити ознаки, характеристики та інше не є можливим, оскільки у виконавця відсутні спеціальні знання та в порядку Закону України «Про виконавче провадження» буде залучено відповідного фахівця. Відповідальним зберігачем призначено та попереджено про кримінальну відповідальність ОСОБА_2 . При виконавчих діях боржник був відсутній.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Михайленко В. Ф. посилається на те, що врожай на земельних ділянках, кадастрові номери :04:000:0004, :04:000:0007, .04:000:0006, :04:000:0104, :04:000:0105, :04:000:0106, не належить боржнику ОСОБА_1 . Земельні ділянки перебувають у користуванні ФГ «Сеньківське».

Згідно з пунктами 1.2, 3.1 Статуту ФГ «Сеньківське», затвердженого 26 квітня 2018 року (далі - Статут), господарство утворене на необмежений термін на підставі рішення засновника ОСОБА_1 , є юридичною особою, діє на принципах повної господарської самостійності, самоврядування та самооплатності, відповідає за результати своєї господарської діяльності та виконання зобов`язань перед засновником та членами господарства, партнерами і бюджетом.

Пунктом 3.5 Статуту передбачено, що господарство є власником майна (майнових прав), що йому належать, включаючи майно (майнові права), що передане засновником та/чи членами до статутного фонду ФГ. Господарство здійснює згідно з чинним законодавством володіння, користування і розпорядження майном (майновими правами), що є в його власності, відповідно до цілей своєї діяльності та згідно з призначенням майна.

У пункті 3.10 Статуту визначено, що майно, активи ФГ, частки в майні створених ним підприємств і організацій, а також майно, що передане йому в користування і знаходиться на території України, не підлягає націоналізації, конфіскації чи іншому вилученню, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Згідно з пунктом 6.1.3 Статуту господарство має право власності на посіви, посадки сільськогосподарських культур і насаджень, вироблену сільськогосподарську продукцію і доходи від її реалізації, за винятком випадків, коли земельна ділянка передана в оренду.

Пунктами 11.2, 11.3 Статуту передбачено, що землі господарства складаються із: земельних ділянок, що належать на праві власності, на праві постійного користування або на праві оренди господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать чи/або перебувають у користуванні засновників господарства та членів господарства; земельних ділянок інших фізичних чи юридичних осіб, які використовуються господарством згідно з відповідними договорами та чи/або правовстановлюючими документами, укладеними відповідно до чинного законодавства України. До складу земель ФГ входять наступні ділянки: кадастровий номер :04:000:0004, площею 30,8895 га; кадастровий номер .02:000:0209, площею 6,9667 га; кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га, кадастровий номер :02:000:0015, площею 40,5095 га; кадастровий номер :04:000:0005, площею 68,2495 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; кадастровий номер :04:000:0095, площею 1,8354 га; кадастровий номер :04:000:0098, площею 5,78 га; кадастровий номер :04:000:0099, площею 5,7935 га; кадастровий номер :04:000:0100, площею 4,0525 га; кадастровий номер :04:000:0101, площею 1,6267 га; кадастровий номер :04:000:0102, площею 3,4183 га; кадастровий номер :04:000:0103, площею 2,9173 га; кадастровий номер :02:000:0153, площею 39,6730 га; кадастровий номер :04:000:0107, площею 24,9999 га; кадастровий номер :04:000:0089, площею 5,4069 га; кадастровий номер :04:000:0112, площею 7,3296 га; кадастровий номер :02:000:0028, площею 5,4853 га; кадастровий номер :01:000:0248, площею 0,35 га; кадастровий номер :04:000:0083, площею 6,2477 га.

Згідно зі Статутом одним з основних видів діяльності господарства є вирощування зернових, олійних та технічних культур. Господарство має право придбати, брати у користування, в тому числі на умовах оренди, майно у підприємств, установ, організацій та фізичних осіб. Органами управління господарства є засновник та голова, вищим органом є засновник господарства. Права володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, які знаходяться у власності чи користуванні фермерського господарства, здійснює господарство.

У пункті 11.2 Статуту міститься перелік земель, з яких складаються землі господарства, а у пунктах 16, 16.2 визначена відповідальність господарства, де вказано, що члени господарства не відповідають за зобов`язанням господарства, а господарство не відповідає за зобов`язанням членів господарства, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1.2 Статуту ОСОБА_1 є засновником ФГ «Сеньківське».

За інформацією, наданою Виконавчим комітетом Сеньківської сільської ради Куп`янського району Харківської області 22 та 27 серпня 2019 року, ОСОБА_1 на підставі договорів оренди земельних ділянок від 18 червня 2012 року були надані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами: :04:000:0004, площею 30,8895 га, де на площі 24,8855 га посіяна кукурудза, а на площі 6 га - озима пшениця; :04:000:0007, площею 7,8007 га - кукурудза; .04:000:0006, площею 29,331 га - кукурудза; :04:000:0104, площею 8,1190 га - кукурудза; :04:000:0106, площею 6,08 га - кукурудза; :04:000:0105, площею 6,5699 га - кукурудза.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФГ «Сеньківське», його засновником є ОСОБА_1 із 100 % статутним капіталом. Інші засновники в ФГ «Сеньківське» відсутні.

З наявних в матеріалах справи податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи - ФГ «Сеньківське» не вбачається господарської діяльності, а саме здійснення посівів на спірних земельних ділянках та використання зазначених земельних ділянок фермерським господарством.

29 березня 2019 року між ФГ «Сеньківське» (замовник) та ПСП «Первомайське» (виконавець) укладений договір про спільний обробіток землі, за яким замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання за плату на земельних ділянках замовника загальною площею 319,4319 га, виконати агротехнічні заходи з вирощування сільськогосподарських культур соняшника та кукурудзи, що включають в себе роботи з посіву, агрозахисту рослин та збирання врожаю сільськогосподарських культур.

Згідно з пунктом 1.2 вказаного договору роботи проводяться «виконавцем» на земельних ділянках, в тому числі з кадастровими номерами: :04:000:0004, :04:000:0007, .04:000:0006, :04:000:0104, :04:000:0105, :04:000:0106.

Акти виконаних робіт від 10, 29 травня та 03 червня 2019 року підписані «виконавцем» - ПСП «Первомайське» та «замовником» - ФГ «Сеньківське», не містять номера договору, на підставі якого виконані роботи, відомостей щодо конкретно наданих послуг та в якому обсязі було здійснено посів кукурудзи, а містять лише загальні посилання на земельні ділянки, які були надані в оренду фізичній особі ОСОБА_1 . Інших доказів, які б підтверджували факт посіву та обробітку земельних ділянок суду не надано.

Згідно з пунктами 5.1-5.3 договору від 29 березня 2019 року з моменту виконання робіт з посіву соняшника та кукурудзи «виконавець» набуває права власності на посіви, а «замовник» відмовляється від будь-яких прав на здійснення посівів на земельних ділянках, визначених в пункті 1.2 договору. За результатами збору врожаю «виконавець» набуває право власності на 90 % врожаю (виробленої сільськогосподарської продукції). За результатами збору врожаю «замовник» набуває право власності на 10 % врожаю (виробленої сільськогосподарської продукції).

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIIвиконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIIвиконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIIрішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 1404-VIIособа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено вимогами статті 59 Закону № 1404-VII.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця з огляду на те, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що врожай, на який накладено арешт, є власністю ФГ «Сеньківське» чи ПСП «Первомайське», а звертаючись до суду зі скаргою в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, ОСОБА_1 , будучи стороною виконавчого провадження (боржником) та посилаючись на те, що майно, на яке накладено арешт йому не належить, не обґрунтував, яким чином порушені його права та свободи внаслідок накладення арешту.

При цьому, якщо ФГ «Сеньківське» та ПСП «Первомайське» будуть заперечувати щодо накладеного арешту та доведуть, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржнику, вони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказане майно і про зняття з нього арешту.

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц та від 17 грудня 2018 року у справі № 138/2657/16-ц, не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування судового рішення, ухваленого в справі щодо вирішення скарги на дії приватного виконавця.

У постанові від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц (провадження № 14-5цс18) за позовом Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі та повернення державі земельної ділянки Велика Палата Верховного Суду вказала, що між ОСОБА_3 і Надвірнянською районної державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства на підставі Закону України «Про фермерське господарство». Після державної реєстрації цього договору відповідачем засновано фермерське господарство, яке зареєстроване як юридична особа. Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи. За таких обставин суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що спір виник між суб`єктами господарювання і такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У постанові від 17 грудня 2018 року у справі № 138/2657/16-ц (провадження № 61-21815св18) за позовом ОСОБА_4 до Фермерського господарства «Нусі» про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування їх державної реєстрації та повернення земельних ділянок у користування Верховний Суд зазначив, що сам по собі акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки є окремим документом, що лише підтверджує виконання орендодавцем умов договору оренди землі з передачі її в користування орендаря. З моменту укладення за життя орендодавця договору оренди землі він жодною із сторін не оспорювався, питання неправомірності використання фермерським господарством орендованої земельної ділянки не порушувалося, що свідчить про фактичне визнання і виконання обома сторонами умов вчиненого правочину. Тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, правовідносини у справах, на постанови в яких посилається заявник, не є подібними до тих, що висвітлені в судовому рішенні, яке переглядається, а стосуються вирішення судових спорів у порядку позовного провадження щодо розірвання та визнання недійними договорів оренди землі, зокрема щодо питання суб`єктної юрисдикції.

Посилання в касаційній скарзі на те, що ОСОБА_1 передав земельні ділянки в користування ФГ «Сеньківське» з дотриманням норм чинного законодавства, а тому врожай, на який приватний виконавець наклав арешт, належить саме вказаному господарству, не спростовують висновків апеляційного суду про те, що особа, яка є власником (володільцем) майна і вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 59 Закону № 1404-VII.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції таза своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлення обставин справи, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Михайленка Дмитра Петровича залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного суду від 15 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко