У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2021 Справа №607/6678/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту припинення фактичних шлюбних стосунків, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту припинення фактичних шлюбних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що 06 серпня 1998 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 . З січня 2000 року вони не проживали разом та фактичні шлюбні стосунки між ними припинились. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Формальне перебування у статусі вдови створює для неї цивільні права та обов`язки, а саме право спадкувати після покійного. Однак, вона не мала та не має намірів спадкувати після ОСОБА_4 , оскільки уже не вважала його своїм чоловіком на момент смерті. Таким чином, встановлення факту, про який вона просить, виключає її з кола спадкоємців після смерті ОСОБА_4 . Враховуючи наведене, просить встановити юридичний факт, а саме факт припинення шлюбних стосунків між нею та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Встановлено, що заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України, зокрема у заяві не зазначено з якою метою заявник просить встановити юридичний факт.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами ст. 318 ЦПК у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Із змісті поданої заяви вбачається, що заявник просить встановити факт припинення фактичних шлюбних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обгрунтовує заяву тим, що 06 серпня 1998 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 . З січня 2000 року вони не проживали разом та фактичні шлюбні стосунки між ними припинились. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Формальне перебування у статусі вдови створює для неї цивільні права та обов`язки, а саме право спадкувати після покійного.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Як слідує з долученої до матеріалів справи копії довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки за №1568 від 30 січня 2020 року, ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . За вказаною адресою також зареєстрована ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З викладених у заяві обставин не вбачається, що заявник на час смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним чи у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини.

Сам по собі факт перебування у шлюбі із спадкодавцем ОСОБА_2 не свідчить про прийняття спадщини. З аналізу вищенаведених вимог закону слідує, що для прийняття спадщини необхідно проживати разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подати до нотконтори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Таким чином, із викладених у заяві обставин не зрозуміло, який конкретно факт просить встановити заявник, його мету, не долучено доказів, які підтверджують такий факт.

Крім того, частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення

З інформаційної системи «Судова влада України» встановлено, що заявник до моменту звернення до суду із вказаною заявою неодноразово зверталась до суду зі заявою про встановлення факту припинення фактичних шлюбних стосунків.

Так, зокрема, ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2020 року, від 08 травня 2020 року, від 09 червня 2020 року, від 15 лютого 2021 року, від 22 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту припинення фактичних шлюбних стосунків, посилаючись на наявність спору про право.

Крім того, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2020 року у справі №607/15374/20 закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту припинення фактичних шлюбних стосунків, на підставі ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вищезазначених недоліків, а саме: подання належної оформленої заяви та її копій із зазначенням конкретного факту, який просить встановити заявник, мети встановлення даного юридичного факту, що призведе до виникнення, припинення чи зміни її прав, зазначення причин з яких неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, зазначення та долучення доказів, які підтверджують такий факт.

На підставі наведеного і, керуючись ст. ст. 175, 294 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л ИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту припинення фактичних шлюбних стосунків слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків, а саме: подання належної оформленої заяви та її копій із зазначенням конкретного факту, який просить встановити заявник, мети встановлення даного юридичного факту, що призведе до виникнення, припинення чи зміни її прав, зазначення причин з яких неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, зазначення та долучення доказів, які підтверджують такий факт.

У випадку виконання заявником вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду.

Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька