Справа №: 398/3349/19
провадження №: 4-с/398/12/21
УХВАЛА

Іменем України

"20" квітня 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Нероди Л.М.,

з участю секретаря - Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Олександрії скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної В.В. у виконавчому провадженні №64277980,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, у якій просить суд поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги, визнати дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної Валентини Володимирівни, щодо накладення арешту неправомірними, та зобов`язати державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачну Валентину Володимирівну зняти арешт з карткових рахунків, відкритих в АТ «Укргазбанк» та Державний Ощадний банк України на ім`я ОСОБА_1 .

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні старшого державного виконавця Сагайдачної В.В. знаходиться виконавче провадження №64277980 щодо примусового виконання виконавчого листа №2/398/1810/19 від 18.11.2020 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 кредиту у розмірі 66 311 грн 00 коп.

26.01.2021 року старшим державним виконавцем Сагайдачною В.В. винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника, що розміщені в АТ «Укргазбанк» та АТ «Державний Ощадний Банк». Звернувшись до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з проханням зняти арешт з соціальних рахунків, скаржник отримала відмову.

Після отримання відмови, з метою захисту порушених прав та звернення до суду скаржник повторно звернулася до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з проханням надати їй копію постанови про накладення арешту, оскільки без вказаної постанови звернутися до суду не могла. Однак знову отримала відмову та рекомендацію отримати вказаний документ через засоби Інтернету та на порталі доступу сторін до виконавчого провадження.

06.04.2021 року скаржник отримала інформаційний витяг про виконавче провадження.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачена заборона про звернення стягнення на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом, тому скаржник звернулася до суду із зазначеною скаргою, та просить її задовольнити.

Сторони не з явилися, але відповідно ч. 2 ст. 450 ЦПК неявка осіб, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.12.2019 року у справі № 398/3349/19 (провадження №2/398/1810/19) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено частково, та вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість у розмірі 66 311 грн 00 коп.

Постановою старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної Валентини Володимирівни від 26.01.2021 року у виконавчому провадженні №64277980 з примусового виконання виконавчого листа №2/398/1810/19, виданого 18.11.2020 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН»заборгованості по кредиту у сумі 66 311 грн 00 коп, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, та копію вказаної постанови направлено для виконання до банківських установ, зокрема і до АТ «Укргазбанк» і АТ «Державний Ощадний банк України».

06.04.2021 року скаржником отримано інформаційну довідку з Реєстру про виконавче провадження.

Згідно довідки, виданої 20.04.2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 має соціальний розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ АБ «Укргазбанк».

Відповідно виписки по картковому рахунку, ОСОБА_1 отримує субсидії/пільги на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк».

Норми ст. 447 ЦПК України вказують, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим.

Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, ураховуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги на постанову державного виконавця від 26.01.2021 року, суд визнає таке клопотання обґрунтованим, з огляду на те, що процесуальний строк звернення до суду із скаргою пропущено скаржником у зв`язку із тим, що для звернення до суду із вказаною скаргою остання мала отримати в Олександрійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірену копію оскаржуваної постанови, у отриманні якої ОСОБА_1 отримала відмову, а лише 06.04.2021 року отримала інформаційний витяг про виконавче провадження, тому суд приходить до висновку про поважність причин пропуску звернення до суду, та вважає, що вказаний строк підлягає до поновлення та є підставою розгляду скарги по суті її вимог.

Відповідно положень п. 9 ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення Іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання; обов`язковість рішень суду віднесено до основних засад судочинства.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним («Шмалько проти України», №60750/00, пункт 43, рішення від 20 липня 2004 року; «Ромашов проти України», №67534/01, пункт 42, рішення від 27 липня 2004 року; «Юрій Миколайович Іванов проти України», №40450/04, пункт 51, рішення від 15 жовтня 2009 року та інші).

Згідно норм ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Нормами ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно п.п. 6, 9 та 10 ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомогу на дітей одиноким матерям;допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» чітко вказана заборона про звернення стягнення на одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини, допомогу на дітей одиноким матерям, чи на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до копії довідки, виданої 20.04.2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк», встановлено, що ОСОБА_1 має соціальний розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ АБ «Укргазбанк».

Відповідно копії виписки по картковому рахунку, встановлено, що ОСОБА_1 отримує субсидії/пільги на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк».

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» №17767/08 від 19 червня 2012 року, вказав, що право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бевз Лариси Вікторівни від 23.06.2020 року накладено арешт не на конкретний рахунок скаржника, а на всі рахунки останньої, при чому у декількох банках.

Разом з тим із наведеного вище стає очевидним, що стягнення на підставі постанови головного державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної ВАлентинпи Володимирівни а частині накладення арешту на рахунки скаржника в АТ «Укргазбанк» та АТ «Ощадбанк» було звернене соціальні виплати, які мають виключно цільове призначення.

За таких обставин суд приходить до переконання, що постанова старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної Валентини Володиимрівни від 26.01.2020 року по виконавчому провадженні №64277980 не може вважатися правомірною, оскільки старший державний виконавець не здійснюючи перевірку рахунків боржника, наклала на них арешт, не враховуючи можливість наявності у боржника рахунків, на які чинним законодавством заборонено звернення стягнення.

Суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, а частиною 4 ст. 59 даного закону передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Тобто, чинне законодавство не передбачає за наслідками розгляду скарги можливості скасування судом постанови або інших процесуальних документів (або їх частин) державного виконавця.

Викладене приводить суд до висновку про те, що вимоги скарги підлягають задоволенню, тому підлягає зобов`язанню скасувати арешт, накладений на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , що відкритий в АТ АБ «Укргазбанк» та рахунок № НОМЕР_3 , що відкритий в АТ «Ощадбанк» .

Керуючись ст. ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016року №1404-VIII, ст. ст. 260, 447 452 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання скарги на дії старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної В.В. у виконавчому провадженні №64277980.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної В.В. у виконавчому провадженні №64277980, задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної Валентини Володимирівни в частині накладення постановою від 26.01.2021 року у виконавчому провадженні №64277980 арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 , що відкритий в АТ АБ «Укргазбанк» та № НОМЕР_3 , що відкритий в АТ «Ощадбанк» та належать ОСОБА_1 .

Зобов`язати старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачну Валентину Володимирівну скасувати арешт, накладений постановою від 26.01.2021 року у виконавчому провадженні №64277980 на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунку № НОМЕР_2 , що відкритий в АТ АБ «Укргазбанк» та рахунок № НОМЕР_3 , що відкритий в АТ «Ощадбанк».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА