Справа № 190/151/21
Провадження №2/190/224/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21 квітня 2021 року м.Пятихатки

П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Москалець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду міста П?ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

09.02.2021 року позивач - Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банка заборгованість за кредитним договором №ML-0BW/725/2007 від 26.12.2007 року станом на 21.01.2021 року в розмірі 67169,20 коп. та суму сплаченого судового збору, мотивуючи тим, що 26.12.2007року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML-0BW/725/2007, згідно якого ОСОБА_1 отримав у банку кредит у розмірі 72268 грн., з цільовим використанням на споживчі цілі. Відповідно до кредитного договору № ML -0BW/725/2007 від 26.12.2007 року, дата остаточного повернення кредиту 23 грудня 2022 року.

26.12.2007 року на виконання умов договору між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки № SR-0BW/725/2007/1 від 26.12.2007 року, за яким ОСОБА_2 зобов`язалась відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань.

У зв`язку з тим, що позичальником належним чином умови договору не виконані, погашення платежів по кредиту не здійснено у повному обсязі, позивач - АТ «ОТП Банк» звернувся до суду із даним позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованості, яка станом на 21.01.2021 року становить 67169,20 грн.

Ухвалою П?ятихатського районного суду від 19.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої заявив вимогу про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надали, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористалися.

Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до умов Статуту АТ „ОТП БАНК", погодженого Національним Банком України 10.05.2018 р., Акціонерне товариство «ОТП БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна».

26.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_1 з іншої, був укладений кредитний договір №ML-0BW/725/2007, згідно з яким ОСОБА_1 отримав у Банку кредит у розмірі 72268 грн. з цільовим використанням кредиту на споживчі цілі.

Банк здійснив видачу кредитних коштів позичальнику в сумі 72268,00 грн. шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника./а.с.25/.

Відповідно до п. 1.1 Частини № 2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в Частині № 1 цього Договору, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання, як це вказано у цьому Договорі.

Відповідно до п.3 ч.1 Кредитного договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка плюс FIDR. Фіксований відсоток вказано 1,99% річних та FIDR -процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком /збільшуватись чи зменшуватись/ в порядку передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR, розміщується на сайті банку www.otpbank.com.ua, а також в приміщеннях банку./а.с.8/.

Відповідно до п. 1.5.1 Частини № 2 Кредитного договору погашення відповідних частин Кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок.

Датою остаточного повернення Кредиту сторони визначили 23.10.2022 року.

Однак, у зв`язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, на підставі п. 1.9 Кредитного договору, банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитом в повному обсязі, що відповідає закону та умовам Договору.

Так, на адресу позичальника було направлено досудову вимогу від 17.02.2020 року про погашення заборгованості за Кредитним договором від 26.12.2007 року (а.с.40-42).

Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитом станом на 21.01.2021 року становить 67169,20 грн. та складається: з залишку заборгованості по кредиту в сумі 44080,51 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 23088,69 грн. (а.с.39).

Крім цього, 26.12.2007 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 з іншої, був укладений Договір поруки № SR-0BW/725/2007/1, для забезпечення виконання позичальником боргових зобов`язань по кредитному договору№ ML-0BW/725/2007 від 26.12.2007 року (а.с.37).

Згідно статті 1 Договору поруки, за цим договором поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи обох одночасно.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, а банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою, як одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (частина перша статті 546 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК України).

Як передбаченостаттею 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

За змістом статті 559 ЦК України зміна обсягу зобов`язань боржника може бути підставою для припинення поруки. Зокрема, частиною першою цієї статті (у редакції, чинній на момент укладання договору поруки) було передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За загальним правилом, установленим частиною першою статті 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, за змістом частини третьої статті 651 ЦК України договором або законом може бути передбачено також право сторони договору відмовитися від договору в повному обсязі або частково, тобто розірвати або змінити договір на власний розсуд на підставі одностороннього правочину.

Особливістю одностороннього правочину є те, що такий правочин як юридичний факт здійснюється за волевиявленням однієї особи, однак може спричиняти відповідні правові наслідки (породжувати обов`язки) для інших осіб, коли це випливає зі спеціальних положень законодавства.

Так, за правилами, передбаченими абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб.

Приписи частини першої статті 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя.

Умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 7.2 договору поруки сторони узгодили, що зміни та доповнення до цього договору вважаються його невід`ємною частиною, якщо вони укладені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими представниками сторін.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 як поручитель, письмової згоди на укладення додаткового договору, а відповідно на збільшення обсягу своєї відповідальності, не надавала і про такі зміни повідомлена не була.

Таким чином, порука ОСОБА_2 за договором №ML-0BW/725/2007 від 26.12.2007 року є припиненою в силу положень частини першої статті 559 ЦК України (у відповідній редакції).

Відповідна правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Що стосується позовних вимог, пред`явлених позивачем до боржника ОСОБА_1 , про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, судом встановлено наступне.

На адресу відповідача позивачем було направлено досудову вимогу про дострокове погашення кредитної заборгованості від 17.02.2020 року, але врегулювати спір в позасудовому порядку не виявилось можливим./а.с.40/

Також судом встановлено, що до Кредитного договору № ML-0BW/725/2007 від 26.12.2007 року було укладено Додатковий договір від 22.05.2009 року №1, внаслідок чого фактично було внесено зміни до основного договору./а.с.31-33/.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогамистатті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

На порушення норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом, не повернув, у зв`язку із чим у позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання.

При цьому, суд виходить з приписів ч.1 ст.81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та зазначає, що з огляду на ч.2 ст.530 ЦК України, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № ML-0BW/725/2007 від 26.12.2007 року, станом на 21.01.2021 року, яка складає залишок заборгованості по кредиту /тілом кредиту/ в розмірі 44080,51 грн. підлягають задоволенню, що стосується стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі 2308869 грн., суд відмовляє за недоведеністю з огляду на наступне.

Відповідно до умов Кредитного договору № ML-0BW/725/2007 від 26.12.2007 року сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка плюс FIDR. Фіксований відсоток вказано 1,99% річних та FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком /збільшуватись чи зменшуватись/ в порядку передбаченому цим договором.

Відповідно до Умов додаткового договору від 22.05.2009 року, - плаваюча процентна ставка встановлена у розмірі -12,50%, яка залежить від ставок за річними депозитами фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору / FIDR/. Банк переглядає розмір плаваючої процетної ставки/ збільшує чи зменшує/ не частіше, ніж раз на рік. Про зміну розміру плаваючої процентної ставки банк повідомляє клієнта шляхом відправлення на адресу клієнта відповідного листа протягом семи календарних днів з моменту зміни розміру плаваючої процентної ставки та розміщення інформації на сайту банку.

До зазначеного додаткового договору додано графік платежів, у якому відсутній підпис особи позичальника та дата підписання, що свідчило б про згоду та підтвердження того, що банк належним чином ознайомив позичальника із зміненими умовами кредитування.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 26.12.2007 року, станом на 21.01.2021 року, неможливо встановити заявлений до стягнення розмір заборгованості по відсоткам, оскільки наданий розрахунок не містить будь-яких методів та порядку розрахунків у зв`язку із щорічними змінами банку плаваючої процентної ставки, методичну базу їх нарахування. Розрахунок містить лише графік погашення кредиту.

Суду не надано належних доказів у вигляді детального розрахунку платежів за кредитом, та зокрема розрахунку відсотків, із зазначенням щорічної зміни розміру Плаваючої процентної ставки, наявності письмового повідомлення клієнта про зміни розміру Плаваючої процентної ставки, не вказано яка базова ставка FIDR діяла на момент укладення договору, позивачем не надано доказів про рух коштів по картці, неможливо встановити дійсний розмір нарахування відсотків по кредитному договору, оскільки постійно банком в односторонньому порядку змінювалась Плаваюча процентна ставка кредитування, тобто позивачем не була виконана процедура щодо надання інформації споживачу про умови надання кредиту та сукупну вартість кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Верховний Суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення залишка заборгованості по кредиту /тілом кредиту/ 44080,51 коп., в решті позовних вимог відмовляє.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує роз`яснення, які містяться у п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10 про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-VI).

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1489 грн. 71 коп.

Керуючись ст.ст.4,10,76,259,264-265,268,273,280-282,365 ЦПК України, ст.ст.16,251-253,258,261,264,267,525,526,543,549,624,625,1050,1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк»заборгованість за тілом кредита в сумі 44080 (сорок чотири тисячі вісімдесят) грн. 51 коп.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк»судовий збір в сумі 1489 (одна тисяча чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 71 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач - Акціонерне товариство «ОТП Банк», місце знаходження: вул.Жилянська,43, м.Київ, 01033, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21685166.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя П?ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В. Кудрявцева