ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/703/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №708/665/20 Категорія: 306010000 Попельнюх А. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Тепм-3000»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Тепм-3000»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Тепм-3000» на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Тепм-3000» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Тепм-3000» звернулося до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 19 травня 2020 об 11 год. 03 хв. в мережі Інтернет на своїй сторінці соціальної мережі «Facebook» ( ОСОБА_2 ) за адресою: ОСОБА_3 опублікував інформацію, в якій, зокрема, зазначив, що бронежилети поголовно при намоканні прострілювались, 2004-2018 рік навіть при дождюванні, тобто не відповідають навіть ТУ ТЕМП 3000 не те, що ДСТУ… Бронеплити Корсара прострілюються з АК 74 патроном 7Н10, який є дуже розповсюдженим, та входить 4й клас по якому заявлений бронежилет… Це фактично наражає на смертельну небезпеку всіх тих, хто використовує плити ТЕМП 3000 в плитоносках, принаймні плити виробництва 2018 та початку 2019 року…
Публікація розміщена в мережі Інтернет на сторінці соціальної мережі «Facebook» і відкрита для перегляду необмеженого кола осіб як на території України, так і за її межами. В тексті публікації її автор від свого імені зазначає, що виробник бронежилетів «Корсар» ТОВ «НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТЕМП-3000» постачає неякісну продукцію, що наражає на смертельну небезпеку користувачів вказаних бронежилетів.
Представник позивача зазначив, що вказана інформація має стверджувальний характер та є недостовірною, порушує ділову репутацію позивача і підлягає спростуванню.
Вказав, що станом на момент звернення до суду відсутні будь-які докази виробництва позивачем неякісних бронежилетів, що не відповідають технічним умовам. Зокрема ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» є єдиним розробником та власником технічних умов й конструкторської документації бронежилетів «Корсар М3с-1-4». Захисна структура бронежилетів 4 класу захисту з 2003 року і до моменту звернення до суду є незмінною та складається з 18 шарів арамідної тканини та жорстких бронеелементів що виробляються згідно ТУ У 18.2-31778043.046-2003, із змінами №№ 1-11 (зареєстровані Держстандартом України та Воєнстандартом України).
Відповідач дійшов власного висновку про неналежну якість бронежилетів та обґрунтував це доданими до вищезазначеної публікації фотознімками документів та наявністю документів, що розміщені ОСОБА_1 на сайті ТОВ «Балістика» за посиланням: https://balistyka.ua/rezultaty-perevirkky-bronezhiletiv.html.
Розміщені матеріали є невпорядкованими та є фрагментами результатів двох різних випробувань:
- Інспекційного звіту № 001-19/BV-UKR 6013-19 KIV, який надано Промисловим відділом на замовлення Військової частини НОМЕР_1 ;
- Протоколу випробування № 125/2019 бронежилету зовнішнього носіння «Корсар М3с-1-4», затвердженого начальником науково-випробувального відділу Національного університету оборони України імені Івана Черняхівського від 21 листопада 2019 року, проведеного за дорученням Міністра оборони України № 17244/з від 07 листопада 2019 року та згідно з Планом робочої групи з вивчення стану організації закупівлі, постачання, обліку та зберігання бронежилетів, які надійшли на забезпечення ЗСУ, та підготовки пропозицій щодо удосконалення механізму контролю за якістю продукції; наказом начальника НУОУ № 371 від 20 листопада 2019 року.
Випробування, проведене університетом, здійснювалось щодо 8 бронежилетів різних партій поставки. Промисловим відділом проводились випробування 16 бронежилетів різних партій поставки.
З фотографій документів, розміщених ОСОБА_1 вбачається, що випробування проводились щодо складових частин бронежилетів «Корсар М3с-1-4» окремо щодо передньої частини без додаткового бронеелемента; спинної частини без захисного елемента області пахової зони. Хоча положеннями Технічних умов не передбачено можливим проведення балістичних досліджень бронежилетів окремо щодо кожної їх складової частини. У зв`язку з чим результати випробувань бронежилетів є викривленими та не відображають дійсного стану їх якості.
Випробування Університетом щодо бронежилетів проведено за умови попереднього їх витримування у вертикальному положенні у воді, після витримування у відносній вологості повітря 50 % протягом 12 годин, а також Промисловим відділом за умови попереднього замочування (при цьому невідомо в яких умовах та протягом якого часу здійснювалося таке замочування) всупереч вимогам щодо експлуатації та проведення випробувань до бронежилетів у кліматичних умовах згідно з ГОСТ 15150-У1.1, що не передбачає їх витримування у воді.
Одне з випробувань проведено Університетом при попередньому дощуванні виробу після витримування за температури +23, відносної вологості повітря 50% атмосферного тиску 750 мм рт.ст. протягом 12 годин, всупереч нормативно-технічній документації. Отже випробування бронежилетів були здійснені із грубим порушенням Технічних умов, ГОСТ-у 15150 та ДСТУ В 4104-2002, відповідно результати таких випробувань не можуть свідчити про неналежну якість бронежилетів.
Також з опублікованих ОСОБА_1 фотознімків документів вбачається, що проведеними випробуваннями встановлена відповідність бронежилетів 1-му та 4-му класам захисту, згідно ДСТУ В 4103-2002 при застосуванні пістолета ПМ, автомата АК-74 та снайперської гвинтівки СВД. Однак ОСОБА_1 дійшов висновку про неналежну якість продукції позивача на основі частини даних, що містяться в опублікованих ним фото, щодо випробувань, проведених з порушенням вимог нормативно-технічної документації до вказаного виробу. Такий висновок відповідач поширив у мережі Інтернет, тобто довів і доводить до відома необмеженого кола осіб.
З урахуванням того, що у публікації зазначається про постачання позивачем неякісної продукції, яка наражає на смертельну небезпеку її користувачів, позивач вважає таку інформацію негативною, недостовірною, такою, що порушує ділову репутацію позивача та підлягає спростуванню.
Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» інформацію, поширену ОСОБА_1 19 травня 2020 року об 11 год. 03 хв. в мережі Інтернет на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 наступного змісту: «Бронежилети поголовно при намоканні прострілювались, 2004 2018 рік навіть при дождюванні, тобто не відповідають навіть ТУ ТЕМП 3000 не те, що ДСТУ… Це фактично наражає на смертельну небезпеку всіх тих, хто використовує плити ТЕМП 3000 в плитоносках, принаймні плити виробництва 2018 та початку 2019 року… Поставка неякісних бронежилетів під час війни, та потім приховування цього факту немає виправдання», а також зобов`язати ОСОБА_1 протягом семи днів з дня набрання судовим рішенням законної сили розмістити на свої сторінці в соціальній мережі «Facebook» https://www.facebook.com/dovgiy.a спростування інформації наступного змісту: «Розміщена 19 травня 2020 року о 11 год. 03 хв інформація про те, що бронежилети Корсар ТЕМП 3000 поголовно при намоканні прострілювались, 2004-2018 рік навіть при дождюванні, тобто не відповідають навіть ТУ ТЕМП 3000 не те, що ДСТУ і це фактично наражає на смертельну небезпеку всіх тих, хто використовує плити ТЕМП 3000 в плитоносках, принаймні плити виробництва 2018 та початку 2019 року, про те, що ТЕМП 3000 поставляє неякісні бронежилети під час війни, та потім приховує цей факт є недостовірною».
Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду обґрунтоване тим, що розміщена ОСОБА_1 у мережі Інтернет на власній веб сторінці у соціальній мережі Фейсбук публікація від 19 травня 2020 року обґрунтована проведеними Міністерством оборони України перевіркою та випробуваннями щодо бронежилетів, вироблених ТОВ «НВП «ТЕМП-3000». Можливі порушення під час проведення випробувань в частині створення умов, які не відповідають вимогам технічних умов до бронежилетів не можуть бути предметом розгляду у даній справі та можуть бути оскаржені та/або спростовані позивачем окремо. У свою чергу ОСОБА_1 до ходу випробувань та отриманих у результаті таких випробувань висновків не має жодного відношення, навіть за умови, якщо вони дійсно були проведені з порушенням. Він у свою чергу довів до відома громадськості отримані ним результати випробувань, та обґрунтував власні твердження витягами з результатів перевірки. Крім того, у спірній публікації ОСОБА_1 зазначив, що «в комплексі бронежилет витримав випробування», натомість не витримані бронежилетами Корсар випробування щодо складових частин, внаслідок чого за наслідками проведених випробувань були надані висновки про невідповідність таких бронежилетів технічним умовам до них. Питання про умови проведення випробувань не може бути предметом спору у даній справі.
Щодо тверджень про можливість прострілювання окремо бронеплит з бронежилета судом встановлено та визнано сторонами, що таке використання є порушенням настанов з експлуатації, виробником та замовником технічними умовами не передбачалось і дійсно може мати місце.
Крім того, на завершення вказаної публікації ОСОБА_1 розмістив оціночне судження про можливу поставку неякісних бронежилетів під час війни, що не може бути судом перевірено та відповідність дійсності.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Науково виробниче підприємство «ТЕМП-3000» подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції вірно встановлено, що: спірна інформація була створена, розміщена та доводиться до необмеженого кола осіб відповідачем; стосується ТОВ «НВП «ТЕМП-3000», оскільки в ній безпосередньо йде мова про бронежилети, вироблені позивачем у справі; має негативний характер для позивача, оскільки критикує вироби в частині їх якості та безпечності; має висловлювання стверджувального характеру, отже, не є оціночним судженням.
Однак, вважає, що внаслідок порушення судом норм процесуального права, суд припустився помилки під час визначення достовірності поширеної ОСОБА_1 інформації та дійшов хибного висновку про те, що відповідають дійсності такі власні твердження відповідача: бронежилети поголовно при намоканні прострілювались, 2004-2018 рік навіть при дождюванні, тобто не відповідають навіть ТУ ТЕМП 3000 не те, що ДСТУ… Бронеплити Корсара прострілюються з АК 74 патроном 7Н10, який є дуже розповсюдженим, та входить 4й клас по якому заявлений бронежилет… Це фактично наражає на смертельну небезпеку всіх тих, хто використовує плити ТЕМП 3000 в плитоносках, принаймні плити виробництва 2018 та початку 2019 року.
Вказує, що суд зробив висновок щодо достовірності спірної інформації на підставі копій фрагментів документів невідомого походження, які не є належними та допустимими доказами в розумінні статей 77, 78, 95 ЦПК України, оскільки не засвідчені на відповідність їх оригіналу поданих фотокопій з оригіналом, повну відповідність та тотожність зазначених в них даних оригіналу виключається. В матеріалах справи відсутні належним чином засвідчені копії вказаних документів, отримані відповідно до вимог процесуального закону.
Зазначає, що суд невірно застосував норми статті 302 ЦПК України, оскільки залишив поза увагою, що відповідач публікуючи інформацію, що дискредитує ТОВ «НВП «ТЕМП-3000», не переконався та не бажав переконуватись в її достовірності, та в подальшому, не маючи належних доказів, в порушення положень статті 81 ЦПК України, не довів суду, що така інформація відповідає дійсності.
Вважає, що саме відповідач, який є автором спірної інформації, опублікував власне особисте твердження (від свого імені) щодо якості продукції позивача, яку намагався обґрунтовувати даними офіційних (з його слів) документів внаслідок їх перекручення та вільної інтерпретації.
Звертає увагу, що інформація опублікованих відповідачем фотокопій документів та інформація, автором якої є відповідач, не є тотожною, тому висновок суду про те, що відповідач обґрунтував власні твердження витягами з результатів перевірки, не відповідає дійсним обставинам справи.
ОСОБА_1 надіслав відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення суду першої інстанції без змін.
У відзиві вказує, що позивач пише про обставини справи, наводить не тотожний текст, який було опубліковано, а самостійно видозмінений та оскаржує в апеляційній скарзі видозмінений текст, який не відповідає тій інформації щодо форми і змісту, яка зазначена в спірному інформаційному листі.
Зазначає, що у дописі автор ніде не вказує виробника бронежилетів, як такого, тому вважає такими, що не відповідають дійсності, твердження позивача про те, що в тексті публікації її автор від свого імені зазначає, що виробник бронежилетів «косар» ТОВ «Науково виробниче підприємство «Тепм-3000» постачає неякісну продукцію, що наражає на смертельну небезпеку користувачів вказаних бронежилетів.
Із посиланням на лист Міністерства Оборони України, який розміщено на сторінці у соціальній мережі Фейсбук адвоката одного з підозрюваних у справі про неякісні бронежилети Георгія Тігішвілі у дописі від 28 березня 2021 ркоу, міністерство вважає, що постачальник (ТЕМП-3000) неналежно виконував умови договорів 2018-2019 року, в тому числі в частині якості товару, тому виставив виробнику претензію більше ніж на 50 млн грн..
Звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач не мав сумніву в достовірності інформації з фотокопій документів, доданих відповідачем до свого посту.
Також вказує, що він як фізична особа відповідно до положень частини 2 статті 302 ЦПК України не повинен перевіряти правильність завірення фотокопій, тому для нього вказані фотокопії документів і є справжнім документом.
Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Конституцією України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (частина четверта статті 32).

Відповідно до статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» , при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Негативною необхідно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідно до статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Під діловою репутацією особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому і самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України» від 06 жовтня 2015 року).

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини щодо різниці між поняттями «оціночне судження» та «факти». Так, у пункті 39 рішення Європейського суду з прав людини від 28 березня 2013 року у справі «Нова Газета і Бородянський проти Росії» вказано, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування яких може бути доведено. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року у справі «Фельдек проти Словаччини» суд зазначив, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести.

Відповідно до статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування.

Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело

Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила.

Згідно зі статтею 277 ЦК України та статтею 12 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Факт поширення відповідної інформації у спосіб, зазначений позивачем, сторони у справі не заперечують, тому відповідно до вимог частини першої статті 61 ЦПК України 2004 року він доказуванню не підлягає.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись із позовом, ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» вказувало, що є недостовірною поширена позивачем у мережі Інтернет на своїй сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» інформація наступного змісту: «Бронежилети поголовно при намоканні прострілювались, 2004 2018 рік навіть при дождюванні, тобто не відповідають навіть ТУ ТЕМП 3000 не те, що ДСТУ… Це фактично наражає на смертельну небезпеку всіх тих, хто використовує плити ТЕМП 3000 в плитоносках, принаймні плити виробництва 2018 та початку 2019 року… Поставка неякісних бронежилетів під час війни, та потім приховування цього факту немає виправдання».
Повний текст розміщеного ОСОБА_1 допису наступного змісту:
«Важлива інформація по бронежилетам. Все тайне стає явним.
Не дивлячись на те, що я не зміг отримати результати власної перевірки бронежилетів від Міністерства оборони, ці документи все одно потрапили до мене. Враховуючи їх зміст та те, що данні документи містять суспільно необхідну інформацію, я просто зобов`язаний їх опублікувати.
всі документи за посиланням https://balistyka.ua/rezultaty-perevirky-bronezhiletiv.html
Тут я опублікую, лише те, на що на мою думку треба звернути особливу увагу.
Можете кидати посилання тим, хто стверджував про підроблену експертизу ДБР, та висмоктані з пальця звинувачення. Нагадаю, що викладені документи, це внутрішня перевірка МО в двох своїх лабораторіях з залученням міжнародних експертів.
Міністерство Оборони опублікувало, лише попередні результати експертизи в листопаді 2019 року, коли ж отримали повний звіт вирішили мабуть його приховати.
Бо бронежилети поголовно при намоканні прострілювались, 2004 2018 рік навіть при дождюванні, тобто не відповідають навіть ТУ ТЕМП 3000 не те, що ДСТУ.
Окремо зауважу на тому факті який не всі побачили. Але який згідно експертизи ДБР мав місце поголовно, та також відображений в експертизі МО. Бронеплити Корсара прострілюються з АК 74 патроном 7Н10, який є дуже розповсюдженим, та входить 4й клас по якому заявлений бронежилет. Не дивлячись на те, що в комплексі бронежилет витримав, випробування (згідно експертизи МО) ми всі знаємо, що плити з Корсарів витягують і використовують в плитоносках без кевларового підкладу, бо на плитах вказано, що вони 4го класу, а не 4й клас за умови використання підкладу. Це фактично наражає на смертельну небезпеку всіх тих, хто використовує плити ТЕМП 3000 в плитоносках, принаймні плити виробництва 2018 та початку 2019 року.
Що ми бачимо по факту? Замість проведення рекламації, як написано в документі, МО продовжує намагатися купувати бронежилети в цього виробника, крім того цей виробник через фірми прокладки продовжує намагатись постачати свою продукцію в інші силові структури. І цьому мабуть не буде кінця, гроші мабуть не пахнуть.
Крім того ТЕМП 3000 пробує в суді розвалювати справу відводячи принципового прокурора з яким не вдалось домовитись. Нагадаю, цього прокурора спочатку відстороняв від справи ОСОБА_4 , потім ОСОБА_5 через передачу справи в НАБУ, і кожен раз їм це вдавалось. Не зумівши закрити питання по лінії прокуратури, тепер ми бачимо намагання порішати через суд. В минулу п`ятницю Печерський суд прийняв відповідне рішення про відсторонення прокурора та слідчого від справи.
В мене просто немає слів, щоб висловити своє обурення всією цією ситуацією. Як на мене поставка неякісних бронежилетів під час війни, та потім приховування цього факту немає виправдання.»
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зміст публікації ОСОБА_1 : «Бронежилети поголовно при намоканні прострілювались, 2004 2018 рік навіть при дождюванні…», є висловлюванням стверджувального характеру та його можливо перевірити.
На підтвердження вказаного висловлювання ОСОБА_1 посилається на: Матеріали перевірки стану організації закупівлі, постачання, обліку та зберігання бронежилетів, які надійшли на забезпечення Збройних Сил України, та пропозиції щодо удосконалення механізму контролю за якістю продукції (окреме доручення МО України від 07.11.2019 № 17244/3, доручення МО України від 12.12.2019 № 17244з/4); Інспекційний звіт № 001-12/BV-UKR6013-19KIV; Протокол випробування № 125/2019 бронежилету зовнішнього носіння «Корсар МЗс-1-4» виробництва ТОВ «Науково-виробничого підприємства «ТЕМП-3000».
Із пунктів 2-3 Зведеної таблиці результатів випробувань бронежилетів (т. 1 а.с. 46) вбачається, що бронежилети зразків партії № 035, 038, 2018 року, та зразків партії № 16, 19, 20, 2004 року, не відповідають ТУ.

При цьому позивачем не спростовано інформацію, викладену у зазначених позивачем документах. Доводи позовної заяви та апеляційної скарги ТОВ «НВП «ТЕМП-3000» зводяться до незгоди позивача із умовами та порядком проведення випробувань бронежилетів. Однак, судом вірно вказано, що це не є предметом спору у даній справі, та позивачем не надано доказів, що документи, на які посилався позивач у своєму дописі, скасовані чи не відповідають дійсності.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що суд зробив висновок щодо достовірності спірної інформації на підставі копій фрагментів документів невідомого походження, які не є належними та допустимими доказами в розумінні статей 77, 78, 95 ЦПК України, оскільки вони не засвідчені на відповідність їх оригіналу, та в матеріалах справи відсутні належним чином засвідчені копії вказаних документів, отримані відповідно до вимог процесуального закону.

Так, до позовної заяви додано копії вказаних документів, які засвідчені представником позивача адвокатом Тімку К.І. (т. 1 а.с. 27-67). Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції у позивача також не виникало сумнівів у достовірності інформації з фотокопій документів, доданих відповідачем до свого посту.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для спростування інформації, викладеної відповідачем наступного змісту: «Бронежилети поголовно при намоканні прострілювались, 2004 2018 рік навіть при дождюванні, тобто не відповідають навіть ТУ ТЕМП 3000 не те, що ДСТУ…».
Щодо висловлювання відповідача у своєму пості наступного змісту: «Це фактично наражає на смертельну небезпеку всіх тих, хто використовує плити ТЕМП 3000 в плитоносках, принаймні плити виробництва 2018 та початку 2019 року… Поставка неякісних бронежилетів під час війни, та потім приховування цього факту немає виправдання», то колегія суддів також погоджується із висновком місцевого суду, що воно є оціночним судженням позивача, та відповідно до чинного законодавства не підлягає спростуванню.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд невірно застосував норми статті 302 ЦПК України, оскільки залишив поза увагою, що відповідач публікуючи інформацію, що дискредитує ТОВ «НВП «ТЕМП-3000», не переконався та не бажав переконуватись в її достовірності, та в подальшому, не маючи належних доказів, в порушення положень статті 81 ЦПК України, не довів суду, що така інформація відповідає дійсності, також є безпідставними та спростовуються наведеними вище обставинами і матеріалами справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, на підставі поданих сторонами доказів, яке зміні чи скасуванню не підлягає.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Тепм-3000» слід задовольнити частково, рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Тепм-3000» залишити без задоволення.
Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389

Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 23 квітня 2021 року