Справа № 522/206/20
Провадження № 4-с/522/16/21
УХВАЛА

24 лютого 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

за участі секретаря судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Крецул Вадима Андрійовича та визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт боржника від 17 листопада 2020 року, за участі стягувача ОСОБА_2 та боржника Одноосібне товариство з обмеженою відповідальністю « Агровей», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Крецул В. А. та визнання протиправною та скасування постанови про опису та арешт майна боржника від 17 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 63456539.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що в січні місяці 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ТОВ « Агровей», ПП « Ультракор» про витребування майна, скасування права власності, поновлення права власності та визнання припиненим договору іпотеки нежитлового приміщення, загальною площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . В рамках вказаної цивільної справи ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2020 року за заявою ОСОБА_2 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення , загальною площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . 02 листопада 2020 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Крецул В. А. винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . 17 листопада 2020 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Крецул В. А. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою на підставі ст. 56 ЗУ « Про виконавче провадження» було описано та накладено арешт на приміщення загальною площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та передано вказане майно на зберігання ОСОБА_2 17 листопада 2020 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крецул В. А. було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження . На підставі вищевикладеного скаржника, вважає, що дії державного виконавця та постанова від 17 листопада 2020 року є незаконними та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання на 17 грудня 2020 року.

У судове засідання 17 грудня 2020 року, з`явився представник скаржника. Скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Інші учасники у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Судове засідання відкладено на 24 лютого 2021 року.

До суду 24 лютого 2021 року від ОСОБА_2 надійшли пояснення щодо скарги, в яких ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні вимог скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, та не має права на звернення суду зі скаргою.

У судове засідання 24 лютого 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 522/206/20 за позовом ОСОБА_2 до Одноосібного товариства з обмеженою відповідальністю «Агровей», Приватного підприємства « Ультракор» про витребування майна, скасування права власності, поновлення права власності та визнання припиненим договору іпотеки нежитлового приміщення, загальною площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В рамка вказаної цивільної справи ухвалою суду від 25 вересня 2020 року за заявою ОСОБА_2 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення, загальною площею 99,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) Крецул В.А. за заявою ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 63456539 щодо виконання ухвали Приморського районного суду від 25 вересня 2020 року.

В рамках вказаного виконавчого провадження постановою Державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Крецул В.А від 02 листопада 2020 року про арешт та опис майна боржника накладено арешт на майно, яке належить Одноосібному товариству з обмеженою відповідальністю «Агровей».

17 листопада 2020 року державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Крецул В.А. в рамках виконавчого провадження № 63456539 винесено постанову про опис та арешт майна ( коштів) боржника, якою описано майно, а саме нежитлове приміщення загальною площею 99, 1 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передано на зберігання ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеси) від 17 листопада 2020 року виконавче провадження № 63456539 з примусового виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2020 року закінчено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до ст. 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Стеттею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Водночас за змістом положень ст.ст. 2, 4 та 19 КАС України до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із ч. 1 ст. 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскільки ЦПК України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до ч.1 ст. 287 КАС такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 815/2255/16 (провадження № 11-177апп18) та від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18 (провадження № 1470апп18) та Постанові Великої палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року справа № 917/2267/14 (провадження № 12-32гс19).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За матеріалами скарги ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії державного виконавця Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Крецул В. А. та визнання протиправною та скасування постанови виконавця про опис та арешт майна боржника від 17 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 63456539 з примусового виконання ухвали Приморського районного суду від 25 вересня 2020 року про забезпечення позову вжиту в рамках цивільної справи № 522/206/20.

Відтак, з огляду на вказані приписи ЗУ « Про виконавче провадження» скаржник ОСОБА_1 , яка оскаржує вищевказані дії та рішення державного виконавця Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Крецул В. А. в рамках виконавчого провадження № 63456539 з примусового виконання ухвали Приморського районного суду від 25 вересня 2020 року про забезпечення позову вжиту в рамках цивільної справи № 522/206/20 де сторонами є ОСОБА_2 , у якості стягувача, та Одноосібне товариство з обмеженою відповідальністю « Агровей», у якості боржника, не є стороною виконавчого провадження.

На підставі п. 1 ч. 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження № 63456539 і не наділена правом щодо оскарження вказаних дій та постанови від 17 листопада 2020 року державного виконавця в рамках цивільного судочинства, то суд приходить до висновку про закриття провадження по розгляду вказаної скарги.

Також судом, роз`яснюється право скаржника звернутись із позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду у відповідності до ст. 287 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 255, 260-261, 353, 354, 447, 448 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по розгляду скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Крецул Вадима Андрійовича та визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт боржника від 17 листопада 2020 року, за участі стягувача ОСОБА_2 та боржника Одноосібне товариство з обмеженою відповідальністю « Агровей»- закрити.

Роз`яснити скаржнику право на звернення із позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя Ю.Б. Свячена