ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/2292/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: -Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Чабан А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2020 року, ухвалене у складі головуючого судді Омельченко К.О., по цивільній справі №638/15887/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування збитків,

встановив:

29 жовтня 2018 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування збитків та просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 105017,44 грн та витрати пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу у розмірі - 5700,00 грн, витрати пов`язані зі складанням звіту про оцінку матеріальних збитків у розмірі 2700,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 85,1 кв.м.

20 жовтня 2016 належну їй квартиру затоплено, внаслідок пориву трубопроводу системи центрального опалення, розташованого на горищі будинку, що підтверджується актом обстеження від 20.10.2016.

Зазначає, що факт залиття квартири підтверджується листом Департаменту комунального господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради від 17.10.2017, в якому зазначено, що за наданою інформацією КП «Харківські теплові мережі» залиття квартири відбулося внаслідок корозії трубопровідної внутрішньо будинкової системи опалення під ізоляцією, у зв`язку з довгостроковою експлуатацією без капітального ремонту.

Внаслідок течі трубопроводу центрального опалення затоплено кухню, коридор, ванну та туалетну кімнати, та кімнати згідно до звіту, повна сума витрат на ремонтні роботи складала 105017,44 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути солідарно на її користь з КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі» завдану матеріальну шкоду у розмірі 105017,44 грн., а також 2700,00 грн витрат понесених за проведення оцінки матеріального збитку та 5700,00 грн витрати на правову допомогу.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 105 017 грн. 44 коп., витрати правову допомогу в розмірі 5700 грн. та витрати пов*язані із складанням ТОВ «Аргумент-Експерт» звіту про оцінку матеріальних збитків у розмірі 2700 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» судовий збір в розмірі 1005 гривень 00коп. на користь держави.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі КП «Жилкомсервіс» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги КП «Жилкомсервіс» стосуються лише того, що воно є неналежним відповідачем у справі, а вказані суми збитків, завдані позивачам, підлягають стягненню з КП «Харківські теплові мережі».

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс» представник позивача Губа М.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Вказав, що саме КП «Жилкомсервіс» утримувати внутрішньобудинкові мережі у технічному належному стані, вживати своєчасних заходів для ліквідації аварійних ситуацій, тощо, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26.06.2019 року по справі №641/9921/15-ц.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, за відсутності учасників судового засідання, які повідомлялись судом апеляційної інстанції відповідно до ст.ст. 128, 131 ЦПК України, що згідно ст. 372 України не перешкоджає її подальшому розгляду, вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення не відповідає вказаним вимогам.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV (Закон N 1875-IV).

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 19 Закону N 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно зі ст. 13 Закону N 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виробник - суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання (ст. 1 Закону N 1875-IV).

Рішенням Харківської міської ради від 26 липня 2006 року № 69/06 було створено КП «Жилкомсервіс».

Відповідно до п.п. 3.1 та 3.2 статуту КП «Жилкомсервіс» метою підприємства є: здійснення функцій утримання на балансі, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна, забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов для проживання, а предметом діяльності - укладення договорів на обслуговування житлово-комунальними послугами споживачів з виконавцями послуг, контроль за якістю послуг і виконанням умов договорів.

Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші.

Отже вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «ХТМ» - як виконавця послуг з їх утримання.

Відповідно до п.п. 2, 7 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Відповідно до ст. 29 Закону N 1875-IV договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Сторони не заперечують, що 13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (Управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (Виконавець) було укладено договір, відповідно до якого замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньо будинкових системах, управитель зобов`язується прийняти та оплатити КП «Харківські теплові мережі» надані послуги. Виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором.

Пунктами 2.3.2, 2.3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором.

Оскільки рішеннями органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс», як управителем будинків, з КП Харківські теплові мережі», як виконавцем послуг з утримання будинків, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП Харківські теплові мережі», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення відповідальності за завдану позивачці залиттям квартири матеріальну та моральну шкоду саме на КП «Харківські теплові мережі».

За правилами статті 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.11.2001 (а.с.71).

Листом КП «Жилкомсервіс» № С-16/12002.07-03 від 25.11.2016 встановлено, що при комісійному обстеженні , проведеному працівниками КП «Жилкомсервіс» 20.10.2016 встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулося внаслідок прориву трубопроводу централізованого опалення, розташованого на горищі вищевказаного будинку. Акт про залиття був складений співробітниками дільниці №6 КП «Жилкомсервіс».

Листом Департаменту комунального господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради від 17.10.2017, зазначено, що за наданою інформацією КП «Харківські теплові мережі» залиття квартири відбулося внаслідок корозії трубопровідної внутрішньо-будинкової системи опалення під ізоляцією, у зв`язку з довгостроковою експлуатацією без капітального ремонту (а.с.19).

Відповідно до звіту про оцінку величини матеріального збитку ТОВ «Аргумент-Експерт» від 01.11.2016 величина прямого матеріального збитку складає 105017,44 грн (а.с. 36-68).

При цьому, оцінювачем виявлено такі пошкодження: намок утеплювач, сліди намокання, місцями відшарування та деформація гіпсокартону, замокання лінолеуму, замокання потолочного гіпсокартону, замокання, набухання та деформація дверного полотна, відшарування і відпадання обоїв на стінах, сліди вогкості на поверхні стін, сліди протікання, відшарування, здуття і відпадання шару фарби із шпаклівкою, масові плями на стелі, сліди вологи.

Залиття квартири позивачки відбулося в результаті пориву трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищі будинку АДРЕСА_2 . Причиною пориву є вихід з ладу трубопроводу внутрішньо будинкової системи централізованого опалення (корозія трубопроводу під ізоляцією) внаслідок його фізичного зношення через тривалу експлуатацію понад встановлений строк.

Саме КП «Харківські теплові мережі» є теплопостачальною організацією, яка зобов`язана забезпечувати надійне постачання теплової енергії відповідно до умов договорів та стандартів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що залиття квартири позивачів сталося саме з вини відповідача, КП «Жилкомсервіс», як управителя будинку.

Тоді як договором від 13.02.2012 року, укладеного між КП «Жилкомсервіс» (Управитель) та КП «Харківські теплові мережі» (Виконавець), відповідальність за належний технічний стан внутрішньобудинкових систем покладено саме на КП «Харківські теплові мережі».

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що залиття квартири позивача сталося внаслідок протиправної бездіяльності Комунального підприємства «Жилкомсервіс», та саме з нього підлягає стягненню завдані позивачу збитки, - не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання апелянта на те, що на КП «Харківські теплові мережі» покладено обов`язку щодо проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж системи централізованого теплопостачання, - підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, оскільки рішеннями органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс», як управителем будинків, з КП «Харківські теплові мережі», як виконавцем послуг з утримання будинків, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено саме на КП «Харківські теплові мережі».

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово- комунальних послуг.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Досліджені судом докази та встановлені фактичні обставини справи належним чином підтверджують факт спричинення шкоди позивачу, внаслідок винних дій працівників підрядної організації КП «Жилкомсервіс», й в повній мірі дають підстави вважати, що між шкодою та діями підрядної організації КП «Жилкомсервіс» є безпосередній причинний зв`язок. Отже, в даному випадку наявні всі необхідні елементи складу цивільного правопорушення, що свідчить про можливість настання цивільно-правової відповідальністі відповідача у справі, а тому матеріальна шкода, заподіяна майну позивача, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до звіту про оцінку матеріальної шкоди ТОВ «Аргумент-Експерт» на 01.11.2016 - становить 105017,44 грн.

Розмір заподіяної внаслідок пошкодження належного позивачці майна матеріальної шкоди КП «Харківські теплові мережі» не оспорюється. Клопотань про призначення експертизи щодо визначення вартості завдання шкоди не заявлялось.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме на КП «Харківські теплові мережі» покладено обов`язку щодо проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж системи централізованого теплопостачання є такими, що знайшли своє підтвердження при перегляді справи у апеляційному порядку та підтверджуються вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування та умовами укладеного з КП «Харківські теплові мережі» договору.

Саме такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у справі №639/7313/16-ц від 18.11.2020, у справі №640/20533/16-ц від 12.03.2020, у справі №645/3270/15ц від 20.06.2019, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд апеляційної інстанції враховує при розгляді цієї справи.

Відповідач всупереч своїх процесуальних обов`язків вищевказані докази та рішення комісії не спростував, внаслідок чого слід визнати, що доводи скарги знайшли своє підтвердження, позов є доведений і тому на підставі вищезазначених норм матеріального права має бути повністю задоволений.

Отже, залиття квартири АДРЕСА_1 сталося внаслідок протиправної бездіяльності КП «Харківські теплові мережі», що полягала у незабезпеченні належного стану внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання у будинку, технічне обслуговування яких було покладено на КП «Харківські теплові мережі», а тому, враховуючи обставини, за яких сталося залиття квартири, а також умови укладеного між відповідачами договору, саме з КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню на користь позивача сума завданої майнової шкоди, а позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення усієї суми матеріальної шкоди з КП «Жилкомсервіс», то в цій частині суд апеляційної інстанції відмовляє у позові про солідарне стягнення матеріальної шкоди з КП «Жилкомсервіс».

Таким чином, оскільки суд ухвалив своє рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, тому відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України колегія суддів дійшла висновків про скасування оскарженого рішення суду повністю та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову частково.

Відповідно до ст. 139 ЦПК України суд стягує з КП «ХТМ» на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5700,00 грн та понесені нею витрат пов`язані із складенням ТОВ «Аргумент-Експерт» звіту про оцінку матеріальних збитків у розмірі 2700,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 року, N 7, ст.84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

У постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 висловлена правова позиція про те, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема апеляційної скарги.

Відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року № 14-57цс18 вважає, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Оскільки ОСОБА_1 дійсно є споживачем та позивачем у цій справі, то вона звільнена від сплати судового збору за подання позову у розмірі 1050 грн.17 коп., тому такі судові витрати підлягають стягненню з КП «ХТМ» на користь держави.

Відповідно до статті 141 ЦПК України за рахунок відповідача КП «ХТМ» підлягають відшкодуванню судові витрати - за подачу позову до суду першої інстанції у розмірі 1050,17 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1575,26 грн, який був сплачений КП «Жилкомсервіс» (а.с.4,63 т.2).

Керуючись ст.ст.367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» -задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Жилкомсервіс» - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 105 017 ( сто п`ять тисяч сімнадцять) гривень 44 коп., витрати правову допомогу в розмірі 5700 ( п`ять тисяч сімсот) грн. та витрати пов`язані із складанням ТОВ «Аргумент-Експерт» звіту про оцінку матеріальних збитків у розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) грн.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір в розмірі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 17 коп. за подання позову на користь держави.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1575 (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять гривень) грн. 26 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 квітня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.