Справа № 211/1260/15-ц
Провадження № 2-сз/211/8/21
У Х В А Л А

іменем України

19 квітня 2021 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г. розглянувши заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про повернення судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 представник АТ КБ «ПриватБанк» Михальченко Ф.В. звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити ухвалу про повернення АТ КБ «ПриватБанк» судового збору в розмірі 9688,38 грн., сплаченого за подання позову до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за платіжними дорученнями: № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року у розмірі 121,80 грн., № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року у розмірі 243,60 грн., № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року у розмірі 3654,00 грн., № ВОК36В0GN0 від 25.08.2015 року у розмірі 5668,98 грн., копії яких додані до заяви.

В обґрунтування заяви вказував, що ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2021 року закрито провадження у цивільній справі № 211/1260/15-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розглянувши заяву про повернення судового збору, суд дійшов до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів цивільної справи № 211/1260/15-ц (провадження 2/211/7/21) вбачається, що 03.03.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нині АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення. Паралельно з даною позовною заявою банк звернувся до суду з клопотанням про витребування довідки про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки. При цьому банком був сплачений судовий збір за позовну заяву до ОСОБА_4 про виселення , стягнення заборгованості та забезпечення доказів (а.с. 1 платіжне доручення № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року у розмірі 3654,00 грн., (стягнення боргу), а.с. 2 платіжне доручення № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року у розмірі 121,80 грн., (забезпечення), а.с. 3 платіжне доручення № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року у розмірі 243,60 грн., (виселення), тобто всього на загальну суму 4019,40 грн. )

У зв`язку із вказаним та тим, що банком було подано позов до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про звернення стягнення кредитором спадкодавця, ухвалою суду від 16.09.2016 року позовні заяви ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про зверненння стягненння та до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про звернення стягнення кредитором спадкодавця, залишено без руху, для сплати судового збору та уточнення прізвищ відповідачів.

На виконання даної ухвали банком були додані платіжні доручення від 10.10.2016 року про сплату судового збору на суми: 1378,00 грн., 689,00 грн., та 9322,98 грн., повернення яких заявник не вимагає.

Позов Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про звернення стягнення кредитором спадкодавця ухвалою суду до розгляду не приймався.

В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто банк первово звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , яка на час звернення позивача до суду вже була померлою.

Ухвалою суду від 18.03.2021 року провадження по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, закрито.

Відповідно до п.44 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014№ 10 питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Про таке повернення, у відповідності до п. 42 Постанови від 17.10.2014 № 10, зазначається в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Підстави для повернення судового збору визначені статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою ст.7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Даний перелік є вичерпним і розширенню не підлягає.

Перевіривши докази наявні в матеріалах справи № 211/1260/15-ц (провадження 2/211/7/21), суд знайшов підстави лише для повернення судового збору за платіжними дорученнями № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року на суму 243,60 грн., та № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року на суму 3654,00 грн., оригінали яких наявні в матеріалах справи, які були зараховані до бюджету.

Що ж стосується повернення суми судового збору у розмірі 121,80 грн., сплаченого за платіжним дорученням № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року за забезпечення доказів, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так як вже вище зазначалось банк разом з позовом також звернувся до суду з клопотанням про витребування довідки про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки. В ході розгляду справи банк також звертався з аналогічним клопотанням (а.с. 163-163 т.1), при цьому судовий збір не справлявся Ухвалою суду від 29.03 2017 року дану заяву було задоволено.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014№ 10 Якщо судом розглянуто і відхилено заяву про забезпечення позову чи забезпечення доказів, то за подання іншої заяви з того самого питання заявник зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах. Використання з цією метою первісного документа про сплату судового збору не допускається, оскільки таке процесуальне питання вже було вирішено в установленому ЦПК порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо повернення сплаченого судового збору у розмірі 121,80 грн., сплаченого за платіжним дорученням № ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року задоволенню не підлягає, оскільки заяву банк про забезпечення доказів розглянуто та її задоволено.

Також судом врахована і та обставина, що дані суми судового збору були сплачені за позовну заяву до ОСОБА_4 про виселення, стягненння заборгованості та забезпечення позову, а не за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про зверненння стягнення, що було встановлено судом при винесенні ухвали від 16.09.2016 року про залишення без руху.

Що ж стосується повернення суми судового збору у розмірі 5668,98 грн., сплаченого за платіжним дорученням № ВОК36В0GN0 від 25.08.2015 року, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У пункті 26 Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI«Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Суд також вважає, що вимоги заявника щодо повернення судового збору у розмірі 5668,98 грн., сплаченого за платіжним дорученням № ВОК36В0GN0 від 25.08.2015 року,не підлягають задоволенню з огляду на те, що в матеріалах справи відсутній оригінал даного платіжного доручення на дану суму, та такий доказ також не додано до заяви про повернення судового збору. Крім того відповідно до автоматизованої програми суду Д.3 не вбачається здійснення зарахування до бюджету вказаної суми судового збору.

Додану до заяви копію платіжного доручення № ВОК36В0GN0 від 25.08.2015 року про сплату судного збору у розмірі 5668,98 грн., суд не може прийняти до уваги.

Керуючись п. 5 ч.1, ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про повернення судового збору, задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на р/р НОМЕР_1 , МФО 305299, , сплачений судовий збір, відповідно до платіжних доручень ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВАКОМЕРЦІЙНИЙ БАНК«ПРИВАТБАНК»:

№ ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року у розмірі 3654,00 грн.,

№ ВОК36В0GN0 від 16.02.2015 року у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвалу з відміткою про дату набрання законної сили, направити заявнику для звернення до виконання до відповідного органу Казначейства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя: Н. Г. Середня