Провадження № 2/521/1794/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про скасування запису про заборону відчуження майна, -
Представник позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримає та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся заздалегідь належним чином.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , являється донькою ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними документами, копії яких міститься в матеріалах справи. (а.с. 8,9)
На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2014р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та визнано за нею право власності на 17/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . (а.с. 12-13)
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 7)
17.08.2020р. ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гуляєвої Н.В. заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі відповідної заяви було заведено спадкову справу № 20/2020, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с. 10)
Вищезазначені обставини дають змогу зробити висновок, що підстави для арешту накладеного 17/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , відсутні.
Так, положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Наявність накладеного арешту перешкоджає позивачу здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються її права та інтереси.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для обтяження у вигляді арешту спірного нерухомого майна, а вимога позивача про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 321, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 211, 223, 258, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про скасування запису про заборону відчуження майна - задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 09 квітня 2021 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН