КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2457/17
Провадження № 2/488/55/21 р.
06.04.2021 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді - Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря судового засідання - Глуброченко О.О.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В липні 2017 року позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із даним позовом, в якому просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування свого позову позивачі зазначили, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . В спірній квартирі зареєстрований відповідач по справі, який з 2016 року не проживає за місце своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, майно та особисті речі відповідача в квартирі відсутні, перешкод для проживання у спірній квартирі для відповідача позивачі не створюють, він за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації.
Посилаючись на викладене, позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причини неявки суду не надав.
Враховуючи викладене, та зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 належить 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину заповітом від 29.07.2010 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Іваненко С.В. за реєстровим № 3-869 (а.с.7). ОСОБА_2 належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину заповітом від 29.07.2010 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Іваненко С.В. за реєстровим № 3-859 (а.с.8).
Згідно довідки КП ДЄЗ "Корабел" № 1562 в квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 (а.с.10), який з червня 2016 року за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актом (а.с.11).
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачами докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити відповідачу для ознайомлення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт громадянина Ізраїлю № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_2 , виданий Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополь, адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Л.І. Селіщева