Справа №201/9681/20
Провадження № 2/201/628/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 жовтня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що постановою суду від 26 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено, що ОСОБА_4 07 грудня 2019 року о 20 годині 51 хвилині, керуючи автомобілем «Мерседес- Бенц» державний номер НОМЕР_1 , рухався в районі буд. 11-6 по пр. Героїв в м. Дніпрі, де не обравши безпечної швидкості та не врахувавши дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який запинився попереду в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Окрім матеріальних збитків позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у завданні йому душевних страждань , нервовий стрес, яких останній зазнав в результаті пошкодження його майна. До негативних наслідків позивач відносить той факт, що він довгий час не міг користуватися своїм автомобілем, так як він мав пошкодження, йому довелося корегувати свої плани. Моральну шкоду позивач оцінює в 5 000 грн. та просить суд стягнути на його користь, а також судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с1-4).

19 квітня 2021 року представником відповідача надано письмові пояснення , в яких представник зазначив що позивачем при подачі позовної заяви не надано жодного належного доказу погіршення психічного здоров`я позивача в наслідок дорожньо транспортної пригоди. Медичні висновки щодо можливих отриманих фізичних травм, вимушених змін у житті позивача, які б свідчили про негативні наслідки після пригоди. Окрім того позивачем не надано обгрунтованості та розрахунку суми спричиненої моральної шкоди . (а.с. 76-77).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 жовтня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.59).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.60).

До суду 03 жовтня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.61).

Ухвалою судді від 04 листопада 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 62-63).

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог, в звз`язку з недоведенність спричинення моральної шкоди позивачу.

Фактичні обставини встановленні судом

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Данною постановою встановлено що 07 грудня 2019 року о 20 годині 51 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 11-б по пр. Героїв в м. Дніпрі, де, не обравши безпечної швидкості та не врахувавши дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. (а.с. 17).

Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця № 50/20А від 07 березня 2020 року матеріальний збиток заподіяний позивачу в результаті даної дорожньо - транспортної пригоди становить 49 706,14 грн. (а.с.19-52).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Пунктами 1 та 2 частини 2 статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Пунктом 3 Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору».

Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують спричинення йому моральних страждань та в чому полягали його моральні страждання. Окрім того, позивачем зазначено, що спричинену моральну шкоду він оцінює в 5 000 грн. В той же час, в своєму позові позивач не зазначив з яких міркувань та критеріїв він виходив оцінивши свої моральні страждання саме в таку суму.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 76-78, 81, 141, 263 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2021 року

Суддя С.О. Демидова