Справа № 352/1982/19
Провадження № 2/352/124/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Іващенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчанням, -

в с т а н о в и в :

Позивач 26.09.2019 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з навчанням у розмірі 2000 грн.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 27.11.2020 р. заочне рішення від 10.12.2019 р. скасовано.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що згідно рішення Тисменицького районного суду від 24.04.2002 р. його батько, відповідач по справі, сплачував аліменти на його утримання до досягнення повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час він зарахований на навчання на період з 01.10.2019 р. до 30.09.2022 р. першого рівня денної форми Лодзького університету (Республіка Польща) напряму «управління людськими ресурсами». У зв`язку з цим він потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки навчання потребує значних витрат, які несе його мама, зокрема вона оплатила вартість навчання, проживання в сумі 1370 Євро. Однак навчання потребує інших видатків, зокрема придбання навчальної літератури, навчального приладдя. Відповідач як батько має можливість надавати матеріальну допомогу хоча б частково.

Позивач у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представником- адвокатом Аверковою Н.О. подано заяву, в якій вона просила справу розглянути у відсутності сторони відповідача, позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

12.03.2020 р. відповідачем подано письмовий відзив, в якому він пояснив, що являється інвалідом другої групи, до досягнення повноліття на утримання сина сплачував аліменти з пенсії, та на даний час його матеріальне становище погіршилось, він не має змоги виплачувати аліменти. Зокрема, на даний час у нього є інша сім`я, від другого шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають на його та дружини ОСОБА_5 утриманні. Через свій стан здоров`я він не може фізично працювати, повинен дотримуватися відповідної дієти, приймати дорогі ін`єкції для підтримання свого фізичного стану. Його сім`ю фактично утримує зараз дружина. Крім того, на їхньому утриманні перебувають ще й його батьки-пенсіонери. Також у власності у нього немає жодного рухомого чи нерухомого майна. Просив у позові відмовити.

Позивачем подано заперечення на даний відзив, в якому зазначив, що він теж у червні 2019 р. переніс складну операцію з видалення пухлини голови, на яку відповідач не дав жодних коштів, йому також протипоказані фізичні навантаження, тому не має змоги зараз працювати. Мама теж має на утриманні перестарілих батьків пенсіонерів, але на відміну від батька допомагає йому. Батько зовсім не цікавиться ні його станом здоров`я, ні навчанням. Вважає заперечення відповідача проти позову безпідставними.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який після досягнення повноліття продовжує навчання на період з 01.10.2019 р. до 30.09.2022 р. першого рівня денної форми Лодзького університету (Республіка Польща) напряму «управління людськими ресурсами». (а.с.3-4).

Згідно копії виконавчого листа №2-461/2002, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 24.04.2002 р. з відповідача стягувалися аліменти на користь ОСОБА_6 у розмірі ј всіх видів його заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину в місяць на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Встановлено, що відповідач являється інвалідом другої групи загального захворювання довічно, що підтверджується копією довідки МСЕК серії АВ 0883706 від 15.02.201 р. (а.с.75), та копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 02.11.2010 р.(а.с.76).

У зв`язку з цим відповідач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2000 грн.(а.с.91).

Також від другого шлюбу з ОСОБА_5 у відповідача на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.73-74).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.02.2020 р. у ОСОБА_2 відсутнє будь-яке нерухоме майно (а.с.78).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Згідно ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду доказів, що відповідач може надавати йому матеріальну допомогу, натомість відповідачем доведено, що на даний час він у складному матеріальному становищі. Посилання позивача на те, що батько ніколи, нічим не допомагав йому спростовується тим, що до досягнення позивачем повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. Крім того, суд вважає, що питання навчання дитини за кордоном, яке без сумніву є дороговартісним, повинно узгоджуватись між обома батьками, а не самостійно одним з батьків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчанням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 19.04.2020 р.

Суддя Р.Р.Струтинський