Справа № 467/139/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача (заявник) Борисенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання договорів споживчого кредиту припиненими у зв`язку з їх повним виконанням,-

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Представник позивача звернулась до суду із заявою, якою просила забезпечити позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк» про визнання договорів споживчого кредиту припиненими у зв`язку з їх повним виконанням шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.М. 06 липня 2020 року №21846.

Позиція позивача та його представника

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали заяву про забезпечення позову та просили її задовольнити.

Зокрема, представник позивача вказала, що наразі позивач вважає усі договори, що укладені ним із АТ «Альфа Банк» припиненими, а тому заборгованість за ними відсутня.

Між тим, приватним нотаріусом Хара Н.М. було вчинено виконавчий напис, із виконання якого приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області відкрито виконавче провадження, в рамках якого винесено постанову про звернення стягнення на доходи позивача.

Позивач вказані його представником обставини підтвердив і вказав на відсутність у нього будь якої заборгованості за укладеними із відповідачем договорами.

Мотиви суду

За таких обставин, суд, з`ясувавши позицію позивача і його представника, установивши фактичні обставини із даного питання, перевіривши заяву про забезпечення позову на відповідність вимогам цивільного процесуального закону України, а також проаналізувавши викладені у ній доводи, виходив із такого.

На підставі ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За правилами, установленими ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов, зокрема, забезпечується шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України).

Тож, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для забезпечення пред`явленого ОСОБА_1 позову, суд ураховував наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати предмет позову та обґрунтувати необхідність забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Та у цьому випадку, заявник дотрималась вимог закону, звернувшись із заявою про забезпечення позову у порядку ст. 152 ЦПК України, яка у цілому за змістом і формою відповідає вимогам ст. 151 того ж Кодексу.

У той же час, відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, ОСОБА_1 пред`явив до АТ «Альфа Банк» позов про визнання договору споживчого кредиту № 631095569 від 31 січня 2019 року та договору споживчого кредиту №63053143 від 05 грудня 2016 року припиненими у зв`язку із їх повним виконанням.

Разом із цим, приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. відкрито виконавче провадження ВП №62878856 з виконання виконавчого напису №21845, виданого 06 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості в розмірі 11 718,50 грн.

В рамках виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 вересня 2020 року.

Водночас, виконавчий напис нотаріуса, який відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню.

А отже, стягнення відбувається на користь АТ «Альфа Банк», наявність заборгованості перед яким позивачем наразі оспорюється в суді шляхом пред`явлення позову про визнання кредитних договорів припиненими у зв`язку із їх виконанням.

Та оскільки позивач отримує дохід у виді заробітної плати, що слідує із його пояснень та довідок №6 та №7 від 16 березня 20121 року, виданих ТОВ «Южноукраїнська атомна енергетична компанія», то суд вважає реальною і дійсною загрозу втрати позивачем доходу, а також подальше ускладнення їх повернення, у разі, якщо його позов буде задоволено.

При цьому, судом установлено, що позивачем було укладено два кредитні договори із відповідачем, виконання яких ним наразі доводиться в суді.

Отже, між сторонами дійсно існує спір щодо наявності заборгованості за кредитними договорами, яка на цей час примусово стягується на підставі виконавчого напису нотаріуса.

А тому суд, проаналізувавши усі відомості, які мають пряме та опосередковане значення для правильного вирішення порушеного перед ним питання, здійснивши оцінку розумності, співмірності та адекватності вимог заявника, виходячи із збалансованості інтересів інших осіб, наявності зв`язку між запропонованим заходом і предметом позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення у разі не забезпечення позову, вважає дійсними правові підстави для забезпечення позову у спосіб, що запропонований заявником, оскільки переконаний, що такий захід, за установлених умов, спроможний забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача і виконання судового рішення, у разі, якщо воно буде ухвалене на його користь.

Щодо зустрічного забезпечення, суд не вбачає підстав для його застосування, оскільки ним не встановлено, що мають місце передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України обставини, які вимагають обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Крім того відповідач, виходячи зі змісту ч.6 ст.154 ЦПК України, не позбавлений права після застосування судом заходів забезпечення позову звернутись до суду з заявою про застосування зустрічного забезпечення.

При цьому, суд переконався, що застосований ним захід забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, не перешкодить діяльності відповідача чи будь якої іншої юридичної або фізичної особи.

Відповідно, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 149-153, 258 -260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 06 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований у реєстрі за №21845, про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» ( м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) заборонності у розмірі 11 781,50 грн.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали одночасно із направленням заявнику негайно направити усім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а саме: приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Булахевічу Степану Вікторовичу та за місцем роботи позивача до ТОВ «Южноукраїнська атомна енергетична компанія».

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.В. Явіца