Справа № 676/3270/20
Номер провадження 2/676/312/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янець-Подільський у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Кам`янець-Подільського міського відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є платником аліментів на утримання малолітньої дитини згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.12.2014 р. №683/2680/14-ц на користь ОСОБА_2 в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2014 р. до повноліття дитини. За вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2015 р. позивача було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк три місяці; за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання позбавлення волі на п`ять років. Покарання відбував у «Сокирянській виправній колонії №67 з 11.11.2015 р. по 25.10.2017 р. та звільнений від покарання згідно ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17.10.2017 р. згідно ст. 4 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 р. З травня 2016 р. по вересень 2017 р. працював у Державній установі «Сокирянська виправна колонія №67» та отримував дохід, однак виконавчі листи на утримання аліментів на користь ОСОБА_2 не надходили. Згідно розрахунку державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС заборгованість зі сплати аліментів за період з вересня 2014 р. по грудень 2019 р. становить 32219 грн. Проте, державним виконавцем не враховано, що позивач перебував в місцях позбавлення волі з 27.03.2015 р. по 25.10.2017 р. та не мав можливості сплачувати аліменти. Позивач просить суд винести рішення яким частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами з 27.03.2015 р. по 25.10.2017 р. в сумі 21012,07 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС в суді проти задоволення позову заперечив. Суду представник відповідача пояснив, що у неї були відсутні дані про перебування боржника в місцях позбавлення волі, після повідомлення її боржником про відбування покарання та отримання відповіді із Сокирянської виправної колонії про отримання доходу боржником ОСОБА_1 за весь період відбування покарання, заборгованість по сплаті аліментів перерахована із врахуванням його отриманого доходу, станом на 01.09.2019 р. заборгованість по сплаті аліментів становила 32919,51 грн., виконавчі провадження № 50964557 та № 55014695 завершені в зв`язку із поверненням виконавчих листів стягувачам.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, подала відзив на позов(а.с.65-66) в якому просить відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування заперечень відповідач вказує, що обов`язок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини є безумовним з боку батька дитини, позивач добровільно прийняв рішення про вчинення злочинів свідомо нехтуючи своїм обов`язком щодо забезпечення матеріального добробуту своєї дитини, просить суд врахувати що згідно відомостей які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень позивач мав два виконавчі провадження № 50964557 та № 55014695 які погасив навіть в місцях позбавлення волі при цьому аліменти не сплачував.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.12.2014 р. по справі № 683/2680/14-ц(а.с.6) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів позов було задоволено. Зазначеним рішенням, яке набрало законної сили, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2014 р. до повноліття дитини.

Виконавчий лист № 683/2680/14-ц виданий 14.01.2015 р.(а.с.59-60). Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Кам`янець-Подільському міському відділ ДВС. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 29.01.2015 р.,(а.с.58), виконавче провадження № 46258333. Листом від 30.01.2015 р. Кам`янець-Подільським МВ ДВС було направлено боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження(а.с.57). Виконавче провадження перебуває в провадженні головного державного виконавця Підгородецької О.П.

В 2015 р. аліменти ОСОБА_1 не сплачувались, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах(а.с. 10, 41).

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.11.2015 р. у справі № 676/3787/15-к(а.с.14-16) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк три місяці; за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання позбавлення волі на п`ять років.

Боржником ОСОБА_1 Кам`янець-Подільський МВ ДВС не було повідомлено про його засудження.

Згідно довідки ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» №2.5-6/19/1-6 від 13.02.2019 р.(а.с.8): в місцях позбавлення волі ОСОБА_1 перебував з 11.11.2015 р. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 02.03.2016 р. йому було зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 27.03.2015 р. по 10.11.2015 р. та з 11.11.2015 р. по 02.03.2016 р.; в місцях позбавлення волі перебував з 11.11.2015 р., вибув 25.10.2017 р. на підставі ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17.10.2017 року згідно ст. 4 Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року. Вказані обставини також підтверджуються довідкою про звільнення Серії ЧНЦ №03706(а.с.13).

Відповідно до довідки ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» від 12.04.2019 р.(а.с.9) ОСОБА_1 було нараховано дохід за травень 2016 р.- грудень 2016 р. в розмірі 968,62 грн., з квітня по вересень 2017 р. в розмірі 2916,15 грн.

Згідно відповіді ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» від 13.02.2019 р. на запит ОСОБА_1 (а.с.7) за період його відбування покарання в установі з 15.04.2016 р. по 25.10.2017 р. виконавчі листи на утримання аліментів на користь ОСОБА_5 не надходили.

06.02.2019 р. боржником ОСОБА_1 було повідомлено державного виконавця про те, що він відбував покарання у місцях позбавлення волі. Після отримання державним виконавцем відповіді на запит з ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» від 13.02.2019 р. на запит (а.с.45) державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості по аліментах з врахуванням його доходу отриманого у місцях позбавлення волі за червень-грудень 2016 р. та за квітень-вересень 2017 р.

Після звільнення з місць позбавлення волі вперше аліменти було перераховано ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 в березні 2018 р. в сумі 930,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 04.09.2019 р.(а.с.10 на звороті) та розрахунком заборгованості станом на 01.09.2019 р.(а.с.43) які містять відомості про відмову стягувача від їх отримання.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів(а.с.40-44) заборгованість ОСОБА_1 за період з 18.09.2014 р. по 01.09.2019 р. складала 32919,51 грн. Згідно розрахунку державного виконавця станом на 05.04.2021 р. заборгованість ОСОБА_1 по аліментах складала 33134,31 грн.

Як встановлено судом в провадженні Кам`янець-Подільського МВ ДВС перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 : на користь Кам`янець-Подільської районної ради виконавчий лист № 676/3787/15-к від 24.03.2016 р. (ВП 50964557) та на користь Кам`янець-Подільської районної ради виконавчий лист № 676/3787/15-к від 24.03.2016 р.(ВП 55014695). Постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.03.2017р. (ВП 50964557) виконавчий лист в зв`язку із відсутністю майна боржника на підставі п.2 ч.1 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу(а.с.83). Постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.12.2017р. (ВП 55014695) виконавчий лист в зв`язку із відсутністю майна боржника на підставі п.2 ч.1 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу(а.с.84).

Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Окрім того, навіть за наявності зазначених вч. 2 ст. 197 СК України обставин закон надає лише право (суд може), а не зобов`язує суд повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Водночас суд враховує, що відповідно до положень ст.118 Кримінально виконавчого кодексу України засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг. Такі договори погоджуються адміністрацією колонії та повинні містити порядок їх виконання. Адміністрація зобов`язана створювати умови для праці засуджених за договорами цивільно-правового характеру та трудовими договорами.

Згідно із довідкою Державної установи «Сокирянська виправна колонія №67» №4.1-1128 від 12.04.2019 року ОСОБА_1 з травня 2016 р. по вересень 2017 р. працював та отримував дохід.

Суд звертає увагу, що ч.2 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. Аналогічне положення закріплене і в п.3.1«Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі», що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 07.03.2013 № 396/5.

Отже, посилання позивача на ті обставини, що він відбував покарання у вигляді позбавлення волі, що виконавчі листи не надходили по місцю відбування ним покарання, на переконання суду, не є обставинами, які в розумінні ч.2 ст.197 СК України мають істотне значення і яка б могла слугувати достатньою підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами за період з 27.03.2015 р. по 25.10.2017 р.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд також враховує, що звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами порушуватиме законні інтереси дитини, на утримання якої стягуються аліменти, і звільнення від сплати яких порушить її права на належне утримання та не відповідатиме обов`язку батька надавати таке утримання.

Таким чином, оцінюючи сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Позивач у випадку не погодження із розміром заборгованості нарахованим йому державним виконавцем по аліментах не позбавлений права звернутися з позовом до суду в порядку передбаченому ч.3 ст.195 СК України або оскаржити дії державного виконавця в порядку встановленому ст.447 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 180-182,197 СК України, ст.ст. 13, 19, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.04.2021 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В