ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/633/20Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/344/21 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року (ухвалене суддею Малярчук В.В., дату складення повного тексту не зазначено) у цивільній справі № 606/633/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. за реєстровим №2936 вчинено виконавчий напис. Згідно з даним виконавчим написом з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" стягнуто заборгованість за споживчим кредитом № від 09.07.2015 року, укладеним між ПАТ "ОТП Банк" та позивачем в загальній сумі 32623,37грн., з яких: 23965,11 грн. - заборгованість за тілом споживчого кредиту; 2,88 грн. - заборгованість за процентами, 8505,38 грн. - заборгованість за комісією, 150 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Зазначає, що виконавчий напис вчинено поза межами строку, визначеного ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Право на одержання від позичальника коштів у відповідача відсутнє. Проценти за користування кредитом стягувачем нараховані неправомірно, а тому стягнута виконавчим написом заборгованість не є безспірною, що є самостійною підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначена до стягнення сума не є безспірною, адже нарахування вказаних коштів за обслуговування кредиту суперечить ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів". Оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено 17 травня 2019 року на підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", тобто в той час, коли вказане положення нормативно-правового акту вже було визнано незаконним та нечинним. Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17 травня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстровиним в реєстрі №2936, яким з ОСОБА_1 стягнуто в користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" грошові кошти в розмірі 32623,37 грн.

Скасовано виконавчий напис від 17 травня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрованим в реєстрі №2936, яким з ОСОБА_1 стягнуто в користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" грошові кошти в розмірі 32623,37 грн.

Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 630 грн. 60 коп., сплачений ним при зверненні з до суду із заявою про забезпечення позову.

Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" в користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені позивачем, пов`язані з розглядом справи - на професійну правничу допомогу - у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" в користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу ТОВ "Фінансова компанія управління активами" подало апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права і невірне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення понесених судових витрат на надання правової допомоги.

Вказує, що позивачем не надано разом з першою заявою по суті спору попереднього розрахунку судових витрат, що позбавило можливість відповідача дати аналіз розміру витрат на правничу допомогу та можливість спростувати ймовірну неспівмірність понесених витрат.

Зазначає, що розмір витрат на надання правничої допомоги не відповідає критерію співмірності, оскільки позов ґрунтується на загальновідомих висновках Верховного Суду.

Вказує про те, що позивачем не доведено складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" в його користь судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу - у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Згідно договору про надання правової допомоги від 01 березня 2020 року адвокат Свиріпа -Депутат Вікторія Зіновіївна надавала правову допомогу ОСОБА_1 .

Згідно акту обсягу надання - отримання послуг правової допомоги та їх вартості від 12 листопада 2020 року розмір гонорару становить 5000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення витрат за надану правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано належні та достатні докази понесення ним витрат на правничу допомогу та їх розмір.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Положеннями статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом апеляційної інстанції також взято до уваги правовий висновок, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У матеріалах цієї цивільної справи містяться докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, договір про надання правової допомоги від 01.03.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сверіпа-Депутат В.З.; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2020 року; акт від 12.11.2020 року обсягу наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 01.03.2020 року, який містить розрахунок понесених витрат на правову допомогу.

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2020 року вартість однієї години роботи адвоката погоджено у розмірі 800 грн.

Згідно акту від 12.11.2020 року обсягу наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 надано наступні послуги:

ознайомлення з матеріалами, узгодження правової позиції - 1,25 год вартістю 1000 грн.;

складення процесуальних документів (позовної заяви, заяви про забезпечення позову...) - 3 год вартістю 2400 грн;

ознайомлення з відзивом, додатками - 1 год вартістю 800 грн;

участь у судових засіданнях - 1 год вартістю 800 грн.

Надання таких послуг підтверджується матеріалами справи, окрім часу участі представника в судових засіданнях.

Колегія суддів вважає, що не підлягають до відшкодування витрати на правничу допомогу пов`язані з участю в судових засіданнях тривалістю 1 година у розмірі 800 грн, оскільки матеріали справи не містять доказів участі представника в судових засіданнях тривалістю в 1 годину. Згідно протоколу судового засідання від 12.11.2020 року представник позивача приймав участь в судовому засіданні тривалістю 30 хв, а тому розмір відшкодування за участь в судових засіданнях становить 400 грн.

Враховуючи вказане, розмір відшкодування витрат на правничу допомогу слід зменшити на 400 грн і він становить 4600 грн.

Щодо розміру відшкодування інших судових витрат колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Критичній оцінці підлягають доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано разом з першою заявою по суті спору попереднього розрахунку судових витрат, виходячи з наступного.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Як вбачається з матеріалів справи додатком до позовної заяви додано розрахунок судових витрат позивача, який він очікує понести. В подальшому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України позивачем надано докази понесених ним судових витрат, в тому числі і детальний розрахунок судових витрат, які були подані до початку судових дебатів.

Доводи апеляційної скарги проте, що розмір витрат на надання правничої допомоги не відповідає критерію співмірності, оскільки позов ґрунтується на загально відомих висновках Верховного Суду, колегією суддів оцінюються критично, оскільки вивчивши матеріали справи, зокрема акт обсягу надання-отримання послуг правової допомоги та вартість наданих послуг у співвідношенні до затраченого часу, колегія суддів вважає понесені судові витрати співмірними виходячи з конкретних обставин справи.

Суд першої інстанції вірно врахував час затрачений представником позивача на складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову, підготовку необхідних документів до суду.

Доводи про те, що позов ґрунтується на загально відомих висновках Верховного Суду не можуть бути підставою для зменшення розміру судових витрат, оскільки розмір судових витрат на правничу допомогу відображає фінансові затрати сторони на відновлення свого порушеного права і такі затрати не можна ставити в залежність від того чи була відома стороні, чи його представнику та чи інша судова практика.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, оскільки такі доводи спростовуються поданим актом обсягу надання-отримання послуг правової допомоги та їх вартості.

За таких обставин колегія суддів, враховуючи докази наявні в матеріалах справи, вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 5000 до 4600 грн.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог в сумі 100,90 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" задовольнити частково.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши суму стягнення з 5000 грн до 4600 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" (, Київська обл., місто Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203) 100,90 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2021 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Ходоровський М.В.