СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 760/19095/17

пр. № 2/759/230/21

16 лютого 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Проневич В.В. за участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся у вересні 2017 року до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість у сумі 53624,33 грн, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 13.02.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500343609 на суму 20000,00 грн.

30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500343609 від 13.02.2013 року. 10.10.2016 р. між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до Відповідача коштів у сумі 53 624,33 грн, що включають: 18086,25 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22788,08 грн - заборгованість за процентами та комісією; 12750,00 грн - пеня, штраф, неустойка, право на одержання яких належало ТОВ «Дата Майнінг Груп». Ухвалою суду від 21.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.Згідно ухвали від 26.09.2018 року позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва.Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2018 року зазначену справу прийнято в провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.12.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 53 624,33 грн. та судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.05.2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.12.2019 року скасовано, справу призначено у судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач до суду направив відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на пропущення позивачем строків позовної давності, оскільки строк погашення чергового платежу після внесення відповідачем останньої оплати настав 14.11.2013 року, а тому саме з цього моменту починається відлік строку позовної давності. Крім цього, позивач не довів законність переходу права вимоги за кредитним договором від 13.02.2013 року.

Представник позивача направив до суду відповідь на відзив, в якому заперечив пропущення строку позовної давності, посилаючись на п. 24 Розділу № 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», де зазначено, що позовна давність за спорами, що випливають із договору, включаючи, але не обмежуючись відшкодуванням збитків, сплати неустойки тощо становить 50 років. Вказане застереження до договору є договором про збільшення позовної давності. Початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. З огляду на це позивач має право на стягнення несплачених відповідачем чергових щомісячних платежів в межах трирічного строку позовної давності щодо кожного із платежів, тобто за три роки до звернення з позовом за період з вересня 2014 року по 15.02.2016 року (кінцева дата строку дії договору), що в сукупності становить 19 платежів.

Представник позивача, повідомлений належним чином про розгляд справи до суду не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, при ухваленні рішення просив застосувати строки позовної давності. Пояснив, що у першому кредитному договорі не визначені строки позовної давності взагалі, ці умови відповідач не підписував. Крім того, позивачем не підтверджено відступлення права вимоги до позивача.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Судом встановлено, що 13.02.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500343609 на суму 20000,00 грн. з кінцевою датою повернення кредиту 15.02.2016 року. Відповідно до п. 1 кредитного договору № 500343609 від 13.02.2013 року цей договір складається з двох розділів, Розділ № 1 «Базові умови кредитування» та Розділ № 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», які нероздільно пов`язані між собою та складають єдиний документ, включаючи всі додатки до нього, які складають невід`ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 24 Розділ № 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк» сторонни домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із договору, включаючи, але не обмежуючись відшкодуванням збитків, сплати неустойки (штрафів) тощо становить 50 (п`ятдесят) років. Вказане застереження до договору є договором про збільшення позовної давності.

Пунктом 5 кредитного договору № 500343609 від 13.02.2013 року передбачено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками тощо та позичальник отримав свій примірник цього договору, що складається з першого та другого розділів та додатків до нього в дату його укладення.

30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 500343609 від 13.02.2013 року.

Згідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України,до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

При цьому, 10.10.2016 між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та позивачем - ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому Право вимоги до Відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Гру», а ТОВ «ФК "ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача по кредитним договорам № 500343609 від 13.02.2013 року.

Таким чином позивач - ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору № 500343609 від 13.02.2013 р. в сумі 53624,33 грн, з яких: 18086,25 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 22788,08 грн - заборгованість за процентами та комісією; 12750 грн - пеня, штраф, неустойка.

На виконання умов Договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016, згідно вимог ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК» ЄАПБ».

Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, зокрема розрахунками заборгованості за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 умови укладеного кредитного договору належним чином не виконував, у зв"язку з чим виникла заборгованість, яка і підлягає стягненню в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню. Так, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 30 841 грн., з яких: 18 086 грн. 25 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 4 грн. 75 коп. - заборгованість за процентами, 12 750 грн. - штраф. Судом не приймаються посилання відповідача на пропущений позивачем строк позовної давності, оскільки відповідно до п. 24 Розділ № 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк» позовна давність за спорами, що випливають із договору, включаючи, але не обмежуючись відшкодуванням збитків, сплати неустойки (штрафів) тощо становить 50 (п`ятдесят) років. Вказане застереження до договору є договором про збільшення позовної давності. Крім того, питання строків позовної давності в самому кредитному договорі не описувалося, оскільки такі передбачені Розділом № 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», які, як зазначає відповідач в своїх письмових поясненнях, доступні на відкритому сайті ПАТ «Альфа Банк». Відповідач отримав свій примірник кредитного договору № 500343609 від 13.02.2013 року, про що свідчить його підпис на ньому (а.с. 5). Статтею 1 п.17 Закону України «Про захист прав споживачів`визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Представником позивача ані в позові, ані у відповіді на відзиві не зазначено обгрунтовання щодо стягнення комісії, тому в задоволенні такої вимоги суд відмовляє, оскільки заявлена позивачем до стягнення з відповідача комісія не відповідіє вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, оскільки така вимога не має належного обгрунтування. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 11, 16, 512, 514, 525, 526, 629, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: м. Київ, Симона Петлюри, 30) заборгованість за кредитним договором № 500343609 від 13.02.2013 року в розмірі 30 841 (тридцять тисяч вісімсот сорок одна) грн., яка складається з : 18 086 грн. 25 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 4 грн. 75 коп. - заборгованість за процентами, 12 750 грн. - штраф, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя Коваль О.А.