БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1872/21 провадження № 2/361/2367/21
У Х В А Л А

«22» квітня 2021 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: судді Василишина В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Василишина Валерія Олександровича у справі № 361/1872/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області, про відібрання дитини та повернення її за місце проживання,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про відібрання дитини та повернення її за місцем проживання.

Згідно із автоматизованою системою документообігу суду вказана справа розподілена на суддю Василишина В.О.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання у даній справі перенесено на 28 квітня 2021 року.

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Василишина В.О., яку мотивував тим, що вказаний суддя розглядав цивільну справу № 361/6226/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Броварської районної державної адміністрації Київської області, як органу опіки та піклування, про визнання незаконним та скасування розпорядження, визначення місця проживання доньки із матір`ю, встановлення порядку участі батька у вихованні малолітніх доньки та сина, а також за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Броварської районної державної адміністрації Київської області, як органу опіки та піклування, про скасування розпорядження та визначення місця проживання малолітніх сина й доньки із батьком. 17 грудня 2019 року судом прийнято рішення про визначення місця проживання дітей, доньки із батьком, сина із матір`ю, а також у інтересах малолітніх дітей, забезпечення їх спілкування між собою, а також забезпечення участі кожного із батьків у їхньому вихованні, визначено графік побачень. Предметом розгляду у даній справі є відібрання сина та повернення його до матері всупереч волі малолітньої дитини. Враховуючи, що при розгляді цивільної справи № 361/6221/17 суддя Василишин В.О. висловив свою правову позицію щодо місця проживання сина, а також з урахуванням подачі зустрічної позовної заяви щодо зміни місця проживання сина у нього є сумніви у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи № 361/1872/21. З наведених підстав суддя Василишин В.О. не може розглядати справу та підлягає відводу.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як вбачається з поданої заяви про відвід, вона надійшла до суду 21 квітня 2021 року, наступне засідання у даній призначене на 28 квітня 2021 року, тобто заява про відвід надійшла до суду за три робочі дні до наступного засідання. Відтак, відповідно до положень частини другої та третьої статті 40 ЦПК України суд, який розглядає справу, має вирішити питання про обґрунтованість заявленого відводу. Так, коли суд доходить до висновку про обґрунтованість доводів, він задовольняє відвід, а якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, положеннями частини першої статті 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

У провадженні судді Василишина В.О. перебувала цивільна справа № 361/6226/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Броварської районної державної адміністрації Київської області, як органу опіки та піклування, про визнання незаконним та скасування розпорядження, визначення місця проживання доньки із матір`ю, встановлення порядку участі батька у вихованні малолітніх доньки та сина, а також за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Броварської районної державної адміністрації Київської області, як органу опіки та піклування, про скасування розпорядження та визначення місця проживання малолітніх сина й доньки із батьком.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року, що набрало законної сили 03 серпня 2020 року, відмовлено у задоволенні позовів: ОСОБА_2 до Броварської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконним й скасування розпорядження цієї районної адміністрації від 18 вересня 2017 року № 888 у частині визначення місця проживання малолітньої доньки із батьком, а також встановленні графіку спілкування дітей між собою, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої доньки із матір`ю, а також визначенні способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, зустрічного позову ОСОБА_1 до Броварської районної державної адміністрації Київської області про скасування розпорядження цієї районної адміністрації від

18 вересня 2017 року № 888 у частині визначення місця проживання малолітнього сина із матір`ю, а також встановленні графіку спілкування дітей між собою; визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ; із урахуванням інтересів малолітніх дітей, забезпечення їх спілкування між собою, а також забезпечення участі кожного із батьків у їхньому вихованні, відповідно до положень частини другої статті 159 СК України визначено наступний графік побачень: - перший, третій тиждень кожного місяця із 10 год. 00 хв. суботи до 18 год. 00 хв. неділі малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ; - другий, четвертий тиждень кожного місяця із 10 год. 00 хв. суботи до 18 год. 00 хв. неділі малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішено питання про розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, наведені в заяві доводи щодо відводу головуючого судді у справі не є такими, з якими закон пов`язує не можливість розгляду справи суддею.

Так, головуючий суддя Василишин В.О. ні прямо, ні опосередковано не заінтересований в результатах розгляду справи про відібрання дитини та повернення її до матері, не є упередженим та не об`єктивним. Відповідно до наданих сторонами доказів, суддя постановив судове рішення, яке було предметом оскарження у судах апеляційної та касаційної інстанцій та набрало законної сили.

Разом з тим, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з огляду виключно на наведені нижче обставини.

Право сторони на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді заяви про відвід судді, слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі.

Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, а тому незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, статей 2, 8 ЦПК України, статей 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову.

Так, наявність вищевказаних правових норм, та того факту, що у третьої особи є сумніви з приводу неупередженості, об`єктивності судді та його зацікавленості у результаті розгляду справи, - є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у третьої особи, не виникало би будь-яких сумнівів у безсторонності судді - не має.

Суд враховує, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein

v. Switzerland).

Згідно із пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23 суддя заявляє самовідвід (за аналогією - відвід), в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, а також з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та уникнення в подальшому будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, та виключення всіх обставин, які можуть в подальшому викликати у будь-яких сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід головуючого судді у справі.

Згідно із частиною першою статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву - задовольнити.

Відвести головуючого суддю Василишина Валерія Олександровича від розгляду цивільної справи № 361/1872/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області, про відібрання дитини та повернення її за місце проживання.

Цивільну справу № 361/1872/21 - передати до канцелярії Броварського міськрайонного суду Київської області для повторного авторозподілу відповідно до частини першої статті

41 ЦПК України, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин