Провадження № 2/761/2727/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Гриб Д.В.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Аврамець О.М.,

представника відповідача: Максименко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків та процентів за користування коштами, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 411 496,14 грн., пеню в сумі 86 502,66 грн., інфляційні збитки в сумі 12 468,33 грн., проценти за користування коштами в сумі 11 175,45 грн., моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2019 року між сторонами був укладений Договір страхування подорожуючих за кордон №ІDЕА.07168651.

25.05.2019 року у місті Варшава із ОСОБА_1 стався страховий випадок - автомобіль у якому вона перебувала на пасажирському сидінні, під час руху потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

Внаслідок ДТП позивач зазнала травматичні ушкодження та каретою швидкої допомоги вона була негайно госпіталізована до Центрального клінічного шпиталю МSWіА Міністерства внутрішніх справ та адміністрації у Варшаві, де їй невідкладно було надано необхідну медичну допомогу з метою усунення наслідків ДТП, які становили безпосередню загрозу для її життя та здоров`я. У зазначеному шпиталі позивач перебувала в період часу з 25.05.2019 року по 10.06.2016 року.

Згідно рахунку, який виставив Центральний клінічний шпиталь, за транспортування екстреною медичною допомогою з місця ДТП до Центрального клінічного шпиталю м.Варшави 25.05.2019 року позивач сплатила 945 злотих (за курсом НБУ становить 6 624,45 грн.); перебування на лікуванні в період з 25.05.2019 року по 10.06.2019 року - 42 615,00 злотих (за курсом НБУ становить 300 834,15 грн.). Як зазначає позивач, у відповідності до умов договору ці послуги належать до базових, а тому повинні бути сплачені страховою компанією.

У подальшому у зв`язку з відмовою адміністрації Центрального клінічного шпиталю продовжувати лікування ОСОБА_1 , вона була вимушена змінити лікувальний заклад на приватний шпиталь «Меdісоver» у Варшаві, де перебувала на лікуванні з 10.06.2019 року по 19.06.2019 року.

За перебування на лікуванні у вказаний період позивач сплатила 6 330,00 злотих, що за курсом НБУ становить 44 246,70 грн. Вказана послуга також належить до базових, а тому має бути відшкодована відповідачем.

Також позивач зазначає, що до базових послуг належить послуги з перевезення та витрати на супроводжуючу особу. Так як позивач не могла самостійно здійснити пересування за місцем свого проживання та потребувала сторонньої допомоги, позивач вважає що відповідачем має бути компенсовано вартість авіаквитка на рейс Варшава-Київ 19.06.2019 року вартість якого становила 4 390,00 злотих що за курсом НБУ становило 30 730,00 грн.

Крім того позивач зазначає, що відповідач має сплатити перебування позивача в період з 24.09.2019 року по 26.09.2019 року на медикаментозному лікуванні у Центральній лікарні м.Варшави (Польща), де позивачу було здійснено операцію щодо видалення кава фільтра нижньої порожнистої вени. Необхідність проведення операції саме в м.Варшава було зумовлено тим, що в Україні провести відповідну операцію було неможливо. Без проведення даної операції подальше нормальне функціонування організму Позивача було неможливим і ставило її життя під загрозу. Надані позивачу послуги належать до базових послуг згідно п.1.2 Розділу І Договору страхування. Позивач оплатила вартість наданих послуг в сумі 3 263,00 злотих, що за курсом НБУ становить 22 841,00 грн.

Також відповідач має компенсувати витрати пов`язані з медичною евакуацією, включаючи витрати на супроводжуючу особу (матір - ОСОБА_3 ) з огляду на фізичну неможливість позивача здійснити пересування самостійно з м.Київ до м.Варшави та у зворотному напрямку. Надані послуги належать до базових, як зазначає позивач та за придбання авіаквитків вона сплатила 248,00 доларів США, що становить 6 219,84 грн.

А загальна сума витрат позивача становить 411 496,14 грн.

Вперше відповідача про настання страхового випадку було повідомлено 05.06.2019 року за допомогою інтернет-месенджера Vіbеr матір`ю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 вчинити відповідні дії самостійно не могла зважаючи на її стан здоров`я.

На зазначене повідомлення 13.06.2019 року відповідач також через месенджер повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування.

У подальшому, 18.06.2019 року ОСОБА_1 особисто звернулась до відповідача із заявою про відшкодування витрат на медичну допомогу, проте відповідач прийняв рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування на тій підставі, що вказаний випадок не визнається страховим оскільки у крові ОСОБА_1 було виявлено 0,32 проміле етилового спирту, а також героїн.

Позивач не погоджується із відмовою відповідача так як підстави для відмови не відповідають фактичним обставинам, які дійсно мали місце, але й суперечить нормам чинного законодавства про страхування та судовій практиці. Підстави за яких відповідач відмовляє у виплаті страхового відшкодування не передбачені договором страхування, так як відповідно до п.14 розділу V Договору страхування настання страхових випадків, передбачених п.п.14.1-14.10 Розділу має бути безпосередньо пов`язане з перебуванням застрахованої особи у стані алкогольного сп`яніння, токсичного впливу транквілізаторів, трициклічних антидепресантів, снодійних, холіномімеричних (одурманюючих) та наркотичних засобів. Стан ОСОБА_1 не був пов`язаний з настанням нещасного випадку, оскільки вона знаходилася на пасажирському сидінні автомобіля та жодним чином не впливала на керування водієм автомобіля.

З посиланням на положення ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню, нараховану на суму 411 496,11 грн., починаючи з 03.09.1019 року по 29.07.2020 року; на підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на свою користь нараховані за вказаний вище період інфляційні та 3% річних.

Також позивач просить відшкодувати моральну шкоду внаслідок того що позивач відчула негативні емоції, моральні переживання та дискомфорт, внаслідок постійних переїздів з м.Києва до м.Варшави на лікування, перенесення декількох операцій, вимушених змін у житті позивача через стан здоров`я, переживання в родині. Крім того, бездушне ставлення працівників страхової компанії, внаслідок невиплати страхового відшкодування та фактично витрачений рік на захист своїх прав, порушило її звичний спосіб життя та завдало моральних страждань, а тому позивач оцінила моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

09 листопада 2020 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в яких представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що так як в крові позивача було виявлено бензодіазепін, героїн та 0,32 проміле алкоголю, у відповідності до Розділу 14 Договору, укладеного між сторонами даний випадок не може бути визнаний страховим. Положення Договору страхування передбачає лише дві умови за наявності яких випадки не визнаються страховими і вони підлягають застосуванню окремо. Положення Договору страхування не містять вказівки про наявність причинно-наслідкового зв`язку щодо перебування особи у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння із настанням нещасного випадку, як обов`язкової умови для визнання події страховою. Також представник зазначає, що позивачем не було надано доказів того, що ушкодження здоров`я з приводу якого було проведено оперативне втручання у вересні 2019 року є невідкладним з медичної точки зору, та не проведення даної операції становило б загрозу здоров`ю та життю позивача. Так як між сторонами існують договірні відносини, тому їх умовам не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши позивача, її представника та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.03.2019 року між ПрАТ Страхова компанія ПЗУ (далі - Страховик) та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) був укладений Договір страхування подорожуючих за кордон №ІDЕА.07168651.

За умовами зазначеного Договору в період з 28.03.2019 року по 27.03.2020 року, були застраховані майнові інтереси застрахованої особи, що не суперечать законодавству України та пов`язані з непередбачуваними медичними та додатковими витратами, що виникають у зв`язку з необхідністю отримання медичної та іншої допомоги під час поїздки за кордон (медичні витрати); життям та здоров`ям та працездатністю застрахованої особи під час дії договору страхування (нещасний випадок).

Договір підписаний сторонами що свідчить про те, що вони ознайомлені з його умовами.

25.05.2019 року перебуваючи в м.Варшава ОСОБА_1 потрапила в дорожньо-транспортну пригоду та зазнала тілесних ушкоджень.

ОСОБА_1 була надана медична допомога, що підтверджується картою швидкої медичної допомоги від 25.05.2019 року.

Як зазначається у вказаній картці, ОСОБА_1 має перелом стегна, поверхневе пошкодження живота, попереку та тазу, поверхнева травма голови. Під час надання медичної допомоги було використано ортопедичну дошку, застосовано іммобілізацію та перев`язку.

Позивач не надала суду банківських документів на підтвердження сплати за лікування. В той же час суд не може взяти до уваги як належний доказ сплати коштів надану копію рахунку-фактури, оскільки він не підтверджує факт оплати за послуги.

Потім ОСОБА_1 було доставлено до Центральної лікарні МSWіА у Варшаві де вона проходила лікування в період з 25.05.2019 року по 10.06.2019 року.

Під час проходження лікування були проведені обстеження позивача та при дослідженні крові встановлено наявність в крові етилового спирту 0,32 проміле та героїн.

В період з 10.06.2019 року по 19.06.2019 року ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в медичній установі «Меdісоver» у Варшаві.

Крім того, в період з 24.09.2019 року по 26.09.2019 року ОСОБА_1 перебувала у Центральному клінічному шпиталі МSWіА у Варшаві в якій була спроба видалити фільтр із нижньої порожнистої вени.

Крім того позивач зазначала, що в зв`язку з неможливістю провести на території України видалення кава фільтру, вона була вимушена звернутись до приватного шпиталю «Меdісоver» для видалення кава-фільтра. В той же час, як вбачається, кава фільтр видалений не був (спроба була невдалою).

Крім того, з виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 22.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 21.08.2019 року звернулась до Національного інституту хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова та була проведена спроба видалення кава фільтра, були виконані багаторазові спроби захвату кава фільтра, які залишились безуспішними. При виписці було рекомендовано спостереження у хірурга за місцем проживання.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що позивач не повідомляла про її лікування в приватному шпиталі «Меdісоver» у вересні 2019 року.

В той же час позивач не надала суду банківських документів на підтвердження понесення нею витрат по оплаті за придбання авіаквитків.

Листом від 13.01.2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» повідомила ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування (випадок не є страховим) з підстав передбачених Розділом 14 Договору страхування так як згідно із Інформаційною картою з Центрального клінічного шпиталю у Варшаві у крові ОСОБА_1 виявлено бензодіазепін, героїн та 0,32 проміле алкоголю.

Стаття 991 ЦК України та стаття 26 Закону України «Про страхування» передбачає підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з умовами п.14 Розділу V Договору, передбачено виключення із страхових випадків - випадки не є страховими, якщо Застрахована особа перебувала у стані алкогольного сп`яніння, токсичного впливу транквілізаторів, трициклічних антидепресантів, снодійних, холінометричних (одурманюючих) та наркотичних засобів або, якщо вони прямо чи побічно пов`язані з настанням певних випадків.

Отже, як вбачається, зазначеним пунктом договору передбачено підставою для виключення із страхових випадків - перебування Застрахованої особи у стані в тому числі алкогольного сп`яніння або перебування в такому стані яке призвело до настання певних наслідків (тобто дві окремі підстави). В той же час вказаний розділ Договору не передбачає вказівки на наявність причинно-наслідкового зв`язку щодо перебування особи у стані сп`яніння із настанням нещасного випадку, як обов`язкової умови визнання події страховою.

Під час слухання справи суду не було надано доказів на спростування перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував тієї обставини, що ОСОБА_1 дійсно вживала алкогольні напої перед настанням нещасного випадку.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначала що відразу після настання нещасного випадку ОСОБА_1 було госпіталізовано представниками карети швидкої допомоги Центрального клінічного шпиталю м.Варшави, які надали їй першу невідкладну медичну допомогу та серед застосованих ними препаратів, зокрема були морфін сульфат у кількості - 7 мг), міданіум (у кількості - 5 мг) та натріум хлоратум 0,9% 500 мл, що підтверджується відповідною медичною карткою порятунку від 25.05.2019 року.

Позивач вказує, що після проведеного забору крові працівниками Центрального клінічного шпиталю на предмет наявності в організмі ОСОБА_1 героїну та морфіну за результатами аналізу, з невідомих причин, у Інформаційній картці з Шпиталю у графі «героїн, морфін» було вказано що в організмі ОСОБА_1 виявлено саме «героїн», в той час як відомості про «морфін» взагалі відсутні.

Як зазначає позивач в позовній заяві, за своїми хімічними властивостями морфін сульфат подібний до героїну, оскільки дані речовини є похідними морфіну. Зважаючи на це, імовірність їх ототожнення є досить високою.

Проте, враховуючи що суд не має спеціальних знань в галузі медицини, позивач не надала суду належних та допустимих доказів (висновків фахівців в галузі медицини) на підтвердження її пояснень. Крім того, як вбачається із самих пояснень позивача в позовній заяві, вони ґрунтуються на припущеннях.

При зверненні до суду з позовом позивач посилається на постанову Верховного суду України від 23.04.2012 року у справі №6-101цс11 та постанову Верховного суду від 16.01.2019 року у справі №712/6021/15-ц, однак, так як у вказаних справах відсутній висновок Верховного суду щодо застосування положень статті 991 ЦК України та ст.26 Закону України «Про страхування», суд не вважає за доцільне при вирішенні спору застосовувати положення вказаних постанов.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що на момент настання випадку ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в її крові виявлено героїн та бензодіазепін та у відповідності до розділу 14 Договору страхування вказаний випадок, який настав 25.05.2019 року не визнається страховим; лікування, яке ОСОБА_1 проходила у вересні 2019 року не є невідкладним з медичної точки зору, тому у відповідності до п.2.5.4 Договору є виключенням із страхових випадків, а тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків та процентів за користування коштами, відшкодування моральної шкоди- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23 березня 2021 року

Суддя: Н.Г. Притула