Справа № 643/4094/21
Провадження № 2-о/630/2/21
УХВАЛА

20 квітня 2021 року м. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Зінченко О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус ХМНО Харченко Любов Леонідівна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем

в с т а н о в и в:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулася до Московського районного суду м.Харкова з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з січня 2005 року по 19 січня 2020 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус ХМНО Харченко Любов Леонідівна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем було передано до Люботинського міського суду Харківської області за підсудністю.

Позовну заяву подано до суду в порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Враховуючи викладене, суд вбачає, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем до моменту відкриття спадщини та прийняття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останньої.

Таким чином, факти, про встановлення яких просить ОСОБА_1 , не підлягають з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що від встановлення фактів, про які просить заявник, буде залежати розмір спадщини, що має належати іншим спадкоємцям, а саме сину померлої ОСОБА_3 , про якого зазначається у поданій заяві.

Тобто між заявником та іншим ймовірним спадкоємцем померлої ОСОБА_2 існує спір про право на спадкове майно після смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи, що із даної заяви вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу спадкового майна, приходжу до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 258-260, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус ХМНО Харченко Любов Леонідівна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем.

Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О. В. Зінченко