СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/865/20

пр. № 2/759/690/21

18 березня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

представника позивача адвоката Олійник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про скасування та визнання протиправним (незаконним) висновку про визначення доцільності позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відбулось порушення порядку прийняття рішення щодо підготовки та надання висновку доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як не було викликано на засідання комісії з питань захисту дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області зацікавленої особи - батька малолітньої дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та позбавлено його законного права органом опіки та піклування надати можливість заінтересованій особі вплинути на прийняття рішення та захистити свої законні права, надавши пояснення або докази, що є вагомими при врегулюванні такого спору. Звертає увагу, що заява ОСОБА_2 щодо позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. не містить резолюції в порушення вимог п. 40 Інструкції з правил діловодства в органах місцевого самоврядування. Окрім того зазначає, що у висновку не міститься чітких та достовірних відомостей, що гр. ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.02.2020 у справі відкрито провадження, постановлено проводити розгляд позову за правилами загального позовного провадження.

Під час підготовчого судового засідання розглянуто клопотання представника позивача про витребування доказів, на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2020 відмовлено у задоволенні цього клопотання.

Ухвалою суду від 10.03.2020 залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 .

10.03.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти позовних вимог. Так, представник відповідача зазначив, що 15.04.2019 до Києво Святошинської районної державної адміністрації Київської області звернувся гр. ОСОБА_2 із заявою щодо позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву гр. ОСОБА_2 зареєстровано відділом звернень громадян Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області 15.04.2019 за № Л137400.2238.2 відповідно до Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 №348. Резолюція, інформація про виконавців, термін виконання міститься в реєстраційно-контрольній картці. До звернення було долучено копію заяви гр. ОСОБА_1 від 13.10.2018, засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красновською Т.В., в якій гр. ОСОБА_3 не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. , та не заперечує проти усиновлення або встановлення опіки над дитиною гр. ОСОБА_2 , просить відповідні повноважні органи України розглянути справу за цією заявою та прийняти відповідне рішення за його відсутності. З огляду на викладене, до розгляду комісією з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області 23.04.2019 питання про визначення доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , батько - гр. ОСОБА_3 не запрошувався. За результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_2 рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 23.04.2019 рекомендовано органу опіки та піклування (Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області) вважати за доцільне позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначає, що висновок від 25.04.2019 №Л137400.2238.2 про визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. , складено органом опіки та піклування - Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області, позивачем зазначено неналежного відповідача - службу у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, яка не має повноважень органу опіки та піклування.

Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2020 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про скасування та визнання протиправним (незаконним) висновку про визначення доцільності позбавлення батьківських прав та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача наголошувала на незаконності оскаржуваного висновку, зазначила, що до прийняття висновку було надано висновок про згоду на призначення третьої особи опікуном, стверджувала, що на позивача чинився тиск та погрози у зв`язку з чим, ним було підписано заяву про позбавлення його батьківських прав, при цьому, вказана заява в подальшому була відкликана. Наголошувала на належності відповідача оскільки відповіді на її адвокатські запити було надано саме представниками служби у справах дітей та сім`ї.

Представник відповідача до суду подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за наявними документами та доказами.

З огляду на наведене, з урахуванням положень ч.1 ст. 223 ЦПК, відповідно до яких неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Згідно із вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

15.04.2019 ОСОБА_2 звернувся із заявою до Києво-Святошинської райдержадміністрації про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із реєстраційно-контрольної картки заяву ОСОБА_2 щодо позбавлення батьківських прав від 15.04.2019 зареєстровано Києво-Святошинською районною державною адміністрацією за вх. №Л137400.2238.2 від 15.04.2019.

Згідно із типовим положенням про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади.

Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання щодо доцільності підготовки та подання до суду позову чи висновку органу опіки та піклування про позбавлення, поновлення батьківських прав, відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав;

Відповідно до витягу з протоколу №8 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 23.04.2019 рекомендовано органу опіки та піклування підготувати та надати висновок за вимогою суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька - гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку про визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 23 квітня 2019 року (протокол №8) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області) на теперішній час вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька - гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку зазначено, що ОСОБА_1 13.10.2018 надав нотаріально засвідчену згоду на позбавлення його батьківських прав та на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку встановлено, що після смерті матері - ОСОБА_4 малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. , проживає разом з сім`єю свого рідного дядька - гр. ОСОБА_2 в будинку, в якому створені належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї складеним працівником Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюється законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 9 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за додержанням законодавства з питань науки, мови, реклами, освіти, культури, охорони здоровя, материнства та дитинства, сімї, молоді та неповнолітніх, соціального захисту населення, фізичної культури і спорту.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначає Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» від 24 вересня 2008 року №866.

Пунктом 3 Постанови КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (далі - Постанова КМУ №866) передбачено, що органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей.

Відтак, виходячи з вищенаведеного підготовка висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав належить до компетенції органу опіки та піклування, до яких відносяться районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. В даному випадку висновок про визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено, у межах компетенції встановленої законом, органом опіки та піклування, а саме - Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області. Окрім того, як вбачається з витягу з протоколу №8 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 23.04.2019 підготовка та надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав рекомендовано саме органу опіки та піклування, а сам висновок підписано першим заступником голови адміністрації.

Згідно із п. 8 Постанови КМУ №866 служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області до якої звернувся з позовом ОСОБА_3 уповноважена законом, при вирішенні питання позбавлення батьківських прав, здійснювати виключно підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду. З аналізу висновку про визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що службою у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області лише встановлено, що гр. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, пунктом 4 типового положення «Про службу у справах дітей районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації», затвердженого постановою КМУ від 30.08.2007 №1068, наведено вичерпний перелік повноважень служб у справах дітей, а саме: організовує розроблення і здійснення на відповідній території заходів, спрямованих на поліпшення становища дітей, їх фізичного, інтелектуального і духовного розвитку, запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, запобігання вчиненню дітьми правопорушень; надає місцевим органам виконавчої влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності, громадським організаціям, громадянам у межах своїх повноважень практичну, методичну та консультаційну допомогу у вирішенні питань щодо соціального захисту дітей та запобігання вчиненню ними правопорушень; оформляє документи на влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку, піклування, до прийомних сімей та дитячих будинків сімейного типу, сприяє усиновленню; подає пропозиції до проектів регіональних програм, планів і прогнозів у частині соціального захисту, забезпечення прав, свобод і законних інтересів дітей; забезпечує у межах своїх повноважень здійснення контролю за додержанням законодавства щодо соціального захисту дітей і запобігання вчиненню ними правопорушень; здійснює контроль за умовами утримання і виховання дітей у спеціальних виховних установах Державної кримінально-виконавчої служби, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у сім`ях опікунів, піклувальників, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім`ях; разом з відповідними структурними підрозділами місцевих органів виконавчої влади, науковими установами організовує і проводить соціологічні дослідження, готує статистичні та інформаційні матеріали про причини і умови вчинення дітьми правопорушень, вивчає і поширює міжнародний досвід з питань соціального захисту дітей, їх прав та інтересів; надає організаційну і методичну допомогу притулкам для дітей, центрам соціально-психологічної реабілітації дітей, соціально-реабілітаційним центрам (дитячі містечка), здійснює безпосередній контроль за їх діяльністю; організовує і проводить разом з іншими структурними підрозділами держадміністрації, уповноваженими підрозділами органів Національної поліції заходи щодо соціального захисту дітей, виявлення причин, що зумовлюють дитячу бездоглядність та безпритульність, запобігання вчиненню дітьми правопорушень; розробляє і подає на розгляд районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації пропозиції стосовно бюджетних асигнувань на виконання програм і здійснення заходів щодо реалізації державної політики з питань дітей, спрямованої на подолання дитячої бездоглядності та безпритульності, а також утримання підпорядкованих їй закладів соціального захисту для дітей; веде облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, усиновлених, влаштованих до прийомних сімей, дитячих будинків сімейного типу та соціально-реабілітаційних центрів (дитячих містечок); надає потенційним усиновлювачам, опікунам, піклувальникам, батькам-вихователям, прийомним батькам інформацію про дітей, які перебувають на обліку в службі, і видає направлення на відвідування закладів з метою налагодження психологічного контакту з дитиною; готує акт обстеження умов проживання дитини та опис її майна, а також акт обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна, піклувальника; проводить перевірку умов проживання і виховання дітей у сім`ях опікунів, піклувальників за окремо складеним графіком, але не рідше ніж раз на рік, крім першої перевірки, яка проводиться через три місяці після встановлення опіки та піклування; готує звіт про стан виховання, утримання і розвитку дітей в прийомних сім`ях та дитячих будинках сімейного типу; бере участь у процесі вибуття дітей із закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та закладів соціального захисту для дітей у сім`ї усиновлювачів, опікунів, піклувальників, до дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей; готує та подає в установленому порядку статистичну звітність; розглядає в установленому порядку звернення громадян; розглядає звернення власника підприємства, установи або організації усіх форм власності та надає письмовий дозвіл щодо звільнення працівника молодше 18 років; проводить інформаційно-роз`яснювальну роботу з питань, що належать до її компетенції, через засоби масової інформації; здійснює інші функції, які випливають з покладених на неї завдань, відповідно до законодавства; розробляє та здійснює заходи щодо захисту прав і законних інтересів дитини, яка постраждала від домашнього насильства, та дитини, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; інформує дитину, яка постраждала від домашнього насильства, її батьків, інших законних представників, якщо вони не є кривдниками дитини, а також дитину, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, її батьків, інших законних представників про права дитини, заходи та послуги, якими вони можуть скористатися; забезпечує проведення з батьками, іншими законними представниками дитини профілактичної роботи із запобігання домашньому насильству стосовно дітей і за участю дітей, у тому числі із залученням представників уповноважених підрозділів органів Національної поліції; порушує перед органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування питання про притягнення до відповідальності згідно із законом посадових осіб у разі невиконання або неналежного виконання ними обов`язків у разі виявлення фактів домашнього насильства, у роботі з дітьми, які постраждали від домашнього насильства, та дітьми, які вчинили домашнє насильство у будь-якій формі.

Як вбачається з вищенаведеного переліку, до повноважень служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не належить підготовка висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 1 типового положення «Про службу у справах дітей районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації» служба у справах дітей районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації (далі - служба) є структурним підрозділом районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, який утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, підзвітний та підконтрольний голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації та службі у справах дітей відповідно обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації.

Суд враховує, що, оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову до цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає з його діяльності. Судом встановлено, що підготовка висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав не належить до компетенції служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. А висновок про визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області. Відтак позивачем визначено неналежного відповідача.

Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та, з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.

Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

При цьому, під час проведення підготовчого засідання судом вжито заходів щодо роз`яснення позивачеві право на заміну неналежного відповідача, окрім того, позивачем було отримано відзив відповідача в якому також наголошено на положеннях законодавства щодо неналежного відповідача.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Окрім того, щодо суті питання, слід зазначити, що оскаржуване рішення базувалось на нотаріально засвідченій згоді ОСОБА_3 від 13.10.2018 на позбавлення його батьківських прав та на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, заява про відкликання такої згоди датована 26.09.2019, тоді як засідання комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області відбулось 23.04.2019, тобто до відкликання позивачем згоди на позбавлення батьківських прав.

Зважаючи на викладене наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 18, 48, 81, 141, 259, 263-264 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити з задоволенні позову ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про скасування та визнання протиправним (незаконним) висновку про визначення доцільності позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.03.2021

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (місцезнаходження: м. Київ, пр-т Перемоги, 126);

Третя особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Ю.В. Войтенко