Справа № 266/1847/21
Провадження№ 2/266/660/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20 квітня 2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про стягнення заборгованості із заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2021 року ОСОБА_1 , звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя із позовом до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

На обґрунтування позовних вимог, зазначив наступне.

Він на теперішній час працює налагоджувальником верстатів з програмним керуванням 6 розряду, грейферної дільниці у ТОВ «СРЗ». Відповідач систематично не виплачує йому заробітну плату за відпрацьований період, у зв`язку з чим на даний момент утворилась заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 21958,34 грн. На неодноразові вимоги щодо виплати заробітної плати відповідач не реагує, погасити заборгованість з виплати заробітної плати відмовляється, пояснюючи це відсутністю коштів. Відповідач також відмовляється видавати довідку про нараховану, проте не виплачену заробітну плату та середньоденний заробіток, у зв`язку з чим, він не може звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу та вимушений звернутися до суду саме з позовною заявою. Заборгованість відповідача з виплати йому заробітної плати утворилась, починаючи з грудня 2020 року, адже заробітна плата з зазначеного періоду йому виплачувалась нерегулярно та не в повному обсязі. Станом на дату звернення до суду, відповідач своїх зобов`язань щодо виплати заробітної плати позивачу не виконав, що свідчить про грубе порушення його трудових прав. За період з грудня 2020 року по лютий 2021 року, відповідно до розрахункових листів, загальна сума заборгованості відповідача, що полягає стягненню на його користь складає 21958,34 грн. На підставі зазначеного, вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь, заборгованість по заробітній платі у сумі 21958,34 грн.

Ухвалою судді від 29.03.2021 року відкрито провадження по справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, зобов`язано відповідача надати завірені належним чином документи та інформацію, а саме: копію трудової книжки ОСОБА_1 та довідку про розмір заборгованості ТОВ «СРЗ» по заробітній платі та належних до виплати сум ОСОБА_1 , з зазначенням періоду заборгованості.

Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу ТОВ «СРЗ» вручено 01.04.2021 року, однак на час розгляду справи, відзив на позовну заяву та копії документів на виконання ухвали судді від 29.03.2021 року так і не були надані суду.

Позивачу надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

У відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та доводи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Так, з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України вбачається, що останнім місцем роботи ОСОБА_1 є ТОВ «СРЗ». (а.с.7-14).

Згідно засвідченого належним чином пропуску, який є власністю підприємства АСРЗ та виданий на ім`я ОСОБА_1 випливає, що останній працює на посаді налагоджувальника верстатів з програмним керуванням 6 розряду, грейферної дільниці у ТОВ «СРЗ», таб. №18080. (а.с.15).

З розрахункових листів за вересень 2020 року, жовтень 2020 року та січень 2021 року вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за заробітною платою становить 17437,55 грн. (а.с.16).

Строки та періодичність виплати заробітної плати працівникам закріплено статтею 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці».

Зарплата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а у разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем ТОВ «СРЗ» не була виплачена заборгованість по заробітній платі станом на 31.01.2021 року в розмірі 17437,55 грн., що підтверджується розрахунковими листами, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за період роботи позивача у ТОВ «СРЗ» по 31.01.2021 року, оскільки позивачем на підтвердження своїх позовних вимог в іншій частині, не надано жодного доказу.

Згідно з положеннями законодавства з заробітної плати має проводитись відрахування податків та обов`язкових платежів, тому при виплаті відповідачем відповідних сум, належить утримати з них передбачені законом податки і обов`язкові платежі.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені судом частково, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про стягнення заборгованості із заробітної плати - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованість з невиплаченої заробітної плати, станом 31.01.2021 року, в сумі 17437 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 55 коп., яка визначена без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

В іншій частині вимог -відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ», , судовий збір в дохід держави у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Г. Пантелєєв