Справа № 490/8192/20
н/п 2-з/490/71/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про захист прав споживачів, визнання договору недійним, застосування наслідків недійсності договору, -

В С Т А Н О В И В:

19.11.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» в якому він просив: визнати недійсним кредитним договором № 03/1/272/06-G від 06 вересня 2006 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 ; застосувати наслідки недійсності кредитного договору встановити нікчемність договору відступлення прав вимоги від 07 травня 2014 року укладено між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Ковальчук С.П, індексний номер 12886366 від 07 травня 2014 року, в частині прав вимоги за кредитним договором № 03/1/272/06-G від 06 вересня 2006 року укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1

22 березня 2021 року Разом позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на проведення будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 березня 2021 року відведено суддю ОСОБА_2 від розгляду справи № 490/8192/20 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2021 року визначено головуючого по справі суддю ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина сьома статті 153 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у частині третій статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час розгляду питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу наведених норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Зі змісту позовної заяви слідує, що вимогами позивача є визнання недійсним кредитного договору № 03/1/272/06-G від 06 вересня 2006 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 та застосування наслідків недійсності договору шляхом встановлення нікчемності договору відступлення прав вимоги від 07 травня 2014 року укладено між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», в частині прав вимоги за кредитним договором № 03/1/272/06-G від 06 вересня 2006 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб для забезпечення позову шляхом накладення заборони на проведення будь-яких реєстраційних дій з приводу відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Припущення заявника що невжиття заходів забезпечення шляхом заборони на проведення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_2 не підтверджено жодним доказом.

Більше того, позивачем не надано доказів того, кому належить дана квартира на праві власності.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її постановлення.

Копії ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя Л.М. Шолох