КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/9394/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5257/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2020 року, ухваленого під головуванням судді Ковальчук Л.М.,-

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом.

Просила: стягнути з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування - різницю між розміром матеріального збитку та страховим відшкодуванням у розмірі 2 407 грн 22 коп., витрати за проведене дослідження для визначення матеріального збитку в розмірі 1 730 грн 40 коп., судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп., а всього 4 521 грн 82 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000 грн франшизи (як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою), 8 000 грн моральної шкоди, витрати за проведене дослідження для визначення матеріального збитку в розмірі 1 730 грн 40 коп., судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп., а всього 11 114 грн 60 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 лютого 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та припаркованого автомобіля ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 .

Власником автомобіля ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна».

ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 25 877 грн 98 коп.

Однак позивач не погоджується з розрахунком страхового відшкодування. Згідно висновку № ЕД-1707-2-1296.19 від 01 квітня 2019 року розмір матеріального збитку, завданого власнику ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 складає 29 285 грн 20 коп.

Оскільки страховою компанією було невірно розраховано суму страхового відшкодування, позивач просить стягнути з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» страхове відшкодування - різницю між розміром матеріального збитку та страховим відшкодуванням у розмірі 2 407 грн 22 коп.

Враховуючи, що на момент скоєння ДТП володільцем джерела підвищеної небезпеки у розумінні ст. 1187 ЦК України був водій, ОСОБА_2 зобов`язана сплатити позивачу 1 000 грн франшизи. Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, яка завдана душевними стражданнями у зв`язку із пошкодженням майна, невиконанням обов`язків сплати франшизи, негативні наслідки ДТП призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000 грн франшизи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 51 грн 71 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови в позові та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що доказів сплати позивачу франшизи ОСОБА_2 не надала, а відтак на користь позивача підлягає стягненню франшиза у розмірі 1 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем документально не підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт.

Відмовляючи у стягненні витрат за проведене дослідження для визначення матеріального збитку, суд виходив із відсутності підстав для відшкодування зазначених витрат, оскільки умови, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховою компанією були дотримані.

Відмовляючи у відшкодуванні моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із відсутності будь-яких доказів на підтвердження понесених душевних страждань.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що 09 лютого 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та припаркованого автомобіля ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 з водієм ОСОБА_3 .

Власником автомобіля ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 застраховано у ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/475626. Згідно полісу, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн 00 коп., франшиза у розмірі 1 000 грн 00 коп.

Відповідно до Звіту № 1876072 від 27 березня 2019 року, проведеного за заявою ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 27 320 грн 29 коп.

ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 25 877 грн 98 коп. (матеріальний збиток відповідно до Звіту № 1876072 від 27 березня 2019 року, без урахування ПДВ в сумі 442 грн 41 коп. та без франшизи згідно полісу АМ/475626 у розмірі 1 000 грн 00 коп.).

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що вона не погоджується з розрахунком страхового відшкодування, оскільки страховою компанією було невірно розраховано суму страхового відшкодування. Згідно зробленого на її замовлення висновку № ЕД-1707-2-1296.19 від 01 квітня 2019 року розмір матеріального збитку, завданого власнику ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 складає 29 285 грн 20 коп., відтак зі страхової компанії підлягає стягненню страхове відшкодування - різниця між розміром матеріального збитку та страховим відшкодуванням у розмірі 2 407 грн 22 коп. Враховуючи, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, ОСОБА_2 , як винуватець ДТП, зобов`язана сплатити позивачу 1 000 грн франшизи. Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із пошкодженням майна, невиконанням обов`язків сплати франшизи, негативні наслідки ДТП призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків. Моральну шкоду позивачем оцінено у 8 000 грн. Також, позивач понесла витрати за проведене дослідження для визначення матеріального збитку у розмірі 3 460 грн 80 коп., з яких 3 000 грн оплата експертного дослідження та 460 грн 80 коп. витрати на поштові послуги щодо повідомлення про огляд пошкодженого транспортного засобу. Оскільки зазначені витрати позивач понесла у зв`язку із протиправними діями відповідачів, вони підлягають стягненню з обох відповідачів в рівних частинах.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Звіту № 1876072 від 27 березня 2019 року, проведеного за заявою ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 27 320 грн 29 коп.

Встановлено, що ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт № 1926046 від 15 квітня 2019 року, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 25 877 грн 98 коп. (матеріальний збиток відповідно до Звіту № 1876072 від 27 березня 2019 року, без урахування ПДВ в сумі 442 грн 41 коп. та без франшизи згідно полісу АМ/475626 у розмірі 1 000 грн 00 коп.).

Підстави вважати Звіт № 1876072 від 27 березня 2019 року неналежним доказом відсутні.

Вказаний звіт складено у відповідності до вимог закону.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що звіт від 27 березня 2019 року є недопустимим доказом, є безпідставним та необґрунтованим.

Так, протокол огляду транспортного засобу складений спеціалістом ОСОБА_4 , містить підпис ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_1 .

Протокол огляду, складений у присутності представника ОСОБА_1 , не містить жодних заперечень щодо його змісту з боку останнього.

Отже, виплата страхового відшкодування на підставі Звіту № 1876072 від 27 березня 2019 року здійснена ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» правомірно.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розмір страхового відшкодування проведено неправильно, матеріали справи не містять.

Клопотань про призначення у справі судової експертизи для визначення матеріального збитку позивачем не заявлено.

Відтак підстави для стягнення з ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» 2 407 грн 22 коп. відсутні.

Враховуючи, що ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» виконало свої зобов`язання, виплатило страхове відшкодування відповідно до умов законодавства, підстави для відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження відсутні.

Щодо стягнення витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, то підстави для покладення такого обов`язку на ОСОБА_2 відсутні, оскільки судом при вирішенні спору не взято до уваги експертне дослідження № ЕД-1707-2-1296.19 від 01 квітня 2019 року.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначення розміру відшкодування моральної шкоди залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав потерпілий, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Висновок першої інстанції про те, що позивачем будь-яких доказів на підтвердження понесених душевних страждань не надано є помилковим.

Встановлено, що автомобіль позивача був пошкоджений у результаті винних дій ОСОБА_2 , яка у добровільному порядку не відшкодувала позивачу завдані матеріальні збитки (розмір франшизи).

Автомобіль, належний позивачу, зазнав механічних пошкоджень.

Враховуючи, що позивачу не було заподіяно тілесних ушкоджень, не завдано шкоди здоров`ю, доказів на підтвердження того, що позивач не могла користуватись автомобілем, що відповідно викликало б суттєві незручності у пересуванні позивачем не надано, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 500 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 24 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог слід скасувати з ухваленням нового рішення в цій частині про часткове задоволення позову.

Рішення в частині стягнення 1 000 грн франшизи та 51 грн 71 коп. судового збору не оскаржується.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, з врахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, у розмірі 48 грн 02 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 48 грн 02 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 19 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник