Ухвала

19 квітня 2021 року

місто Київ

справа № 487/5843/17

провадження № 61-5308ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«ЕКОПІК-УКРАЇНА» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 березня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-УКРАЇНА», державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Галини Миколаївни, третя особа - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконним набуття права власності на іпотечне майно, скасування реєстрації речового права, визнання права власності на іпотечне майно,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 у листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ЕКОПІК-УКРАЇНА»), державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства Юстиції України Молдованової Г. М., у якому просив:

- визнати незаконним набуття ТОВ «ЕКОПІК-УКРАЇНА» права власності на іпотечне майно, нежитловий об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відновити становище, яке існувало до порушення, а саме: скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г. М. від 04 березня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 19776904, а також скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- визнати за позивачем право власності на зазначене нерухоме майно.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним набуття ТОВ «ЕКОПІК-УКРАЇНА» права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на зазначене нерухоме майно.

Скасовано рішення та запис про державну реєстрацію державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г. М. від 04 березня 2015 року про державну реєстрацію прав та обтяжень, зареєстрованого за № 19776904.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 12 березня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г. М. від 04 березня 2015 року про проведення державної реєстрації права власності на нежитловий об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ЕКОПІК-УКРАЇНА», індексний номер: 19776904, на підставі якого внесено до Державного реєстру речових права на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на це нерухоме майно за ТОВ «ЕКОПІК-УКРАЇНА».

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності № 8947440 на нежитловий об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) на підставі іпотечного договору від 15 березня 2012 року зі змінами до нього за ТОВ «ЕКОПІК-УКРАЇНА» та поновити запис про право власності на зазначене майно за ОСОБА_1 .

Здійснено розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ТОВ «ЕКОПІК-УКРАЇНА» 31 березня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 березня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.

Від заявника у квітні 2021 року надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано додаткові відомості на обґрунтування наявності повноважень на представництво ТОВ «ЕКОПІК-УКРАЇНА».

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- безпідставний висновок суду апеляційної інстанції про відсутність в матеріалах цивільної справи та реєстраційній справі оцінки нерухомого майна на момент його відчуження, оскільки звіт про оцінку майна від 02 березня 2015 року долучено апеляційним судом до матеріалів справи;

- рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають правовим висновкам, викладеним, зокрема у постанові Верховного суду від 22 травня 2019 року у справі № 490/3505/17 (провадження

№ 61-5426св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 754/10648/18 (провадження № 61-4331св20), щодо відсутності обов`язку подання заявником відомостей про вартість предмета іпотеки;

- всупереч правовим висновкам, викладеним, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), судами вирішено спір щодо неналежного відповідача;

- суд апеляційної інстанції всупереч частині першій статті 13, частині другій статті 264, частинам першій та шостій статті 367 ЦПК України вирішив питання щодо вимог, які позивачем не заявлялися та судом першої інстанції не розглядалися;

- позивачем обрано неналежний спосіб захисту його прав та захищений судом апеляційної інстанції, що суперечить правовому висновку Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19;

- суд апеляційної інстанції допустив неправильний розподіл судових витрат, оскільки за наявності у справі двох відповідачів, судовий збір стягнуто лише із заявника.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявником рішення судів першої та апеляційної інстанцій зазначена підстава, яка згадана

у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки, вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

ІV ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ДІЇ РІШЕННЯ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

У касаційній скарзі заявник просить зупинити дію Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 березня 2021 року.

Клопотання обґрунтовувалося тим, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено грубі порушення норм матеріального та процесуального права, серед іншого позивач протягом десяти років, шляхом подання позовів намагається уникнути повернення боргу, тому з метою недопущення свавільного розпорядження нерухомим майном, на переконання заявника наявні підстави для зупинення дії оскаржуваних рішень.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішення судів першої та апеляційної інстанцій, доводи клопотання зводяться до ймовірності настання негативних наслідків, проте наведені заявником обставини та наявність ризиків не підтверджені належними доказами, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/5843/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-УКРАЇНА», державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Галини Миколаївни, третя особа - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконним набуття права власності на іпотечне майно, скасування реєстрації речового права, визнання права власності на іпотечне майно.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-УКРАЇНА» про зупинення дії рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 березня 2021 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко