Справа № 302/273/21
№ 2/302/143/21
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку спрощеного позовного провадження)

14.04.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В.П.

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір`ї, у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

07.05.2009р. позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Шлюб між сторонами розірвано 23.01.2018р. по справі № 302/1079/17.

Діти проживають разом з позивачкою.

Включно по жовтень 2020р. відповідач перераховував на картковий рахунок позивачки гроші на утримання двох дітей щомісячно в загальній сумі 4000 грн., що підтверджується банківськими виписками.

З листопада 2020р. гроші на утримання дітей відповідач не надавав і в телефонній розмові заявив, що аліменти буде сплачувати лише за рішенням суду.

Крім того зазначила, що їх донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на «Д» обліку при АЗПСМ с.Колочава, НКП «Міжгірський ЦПМСД» з діагнозом: «ВСД по кардіальному типу. Зоб не уточненої етіології», що підтверджується довідкою НКП «Міжгірський ЦПМСД» № 15 від 17.02.21р.

Дитина потребує лікування, що тягне додаткові витрати у розмірі 1000, 00 грн.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, від позивачки та відповідача до суду не надходили.

06.04.2021 року пр-к відповідача-адвокат Іванчо Ю.Ю. надав суду відзив на позов, який обгрунтував так, що ОСОБА_2 , працює сезонним працівником, стабільного щомісячного доходу не має.

Щодо додаткових витрат на лікування зазначив, що відповідач не відмовляється від таких витрат, про те вважає, що їхній розмір абсолютно не обґрунтований, та не підтверджений відповідними доказами (не надано вартості лікування чи куплених ліків). Такі витрати відповідно до ч.2 ст. 185 СК України, можуть покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З огляду на це з метою убезпечення відповідача від надлишково сплачених непосильних для нього витрат, враховуючи що їх розмір нічим не підтверджений, відмовити в цій частині позовних вимог. Додаткові витрати на лікування відповідач готовий нести після їх фактичної оплати або на підставі підтверджуючих документів про необхідність оплати відповідного лікування.

Тому просить відповідач частково відмовити у задоволенні позовних вимог та визначити суму аліментів, що зобов`язаний сплачувати ОСОБА_2 , у розмірі по 1200 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивачка 14.04.2021 скористалася правом на подання відповіді на відзив. Додатково суду повідомляє, що посилання представника відповідача на те, що відповідач не має доходів згідно відомостей з податкової про відсутність доходів у відповідача, що вказує на необхідність зменшення розміру аліментів, не відповідає дійсності.

Відповідач після розлучення 23.01.2018р. виїхав на заробітки до Росії, проживає у м.Одинцово Московської області, працює архітектором-будівельником, що підтверджується наданою представником відповідача з відзивом на позов та посвідченою нотаріусом Одинцовського нотаріального округу Московської області Квітко О.Ф. довіреністю від 31.03.2021р. про уповноваження ОСОБА_2 представлення його інтереси Іванчо Ю.Ю. , фотографіями, викладеними відповідачем на своїй сторінці у «Фейсбуці», де він зазначав, що працює архітектором-будівельником та знаходиться у м.Одинцово Московської області.

Дійсно відповідач не має доходу в Україні. Дохід він отримує у Росії, але відомості з податкової Російської Федерації про відсутність доходу ним не надані.

Тому просить позивачка відхилити відзив на позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та задовольнити позовну заяву.

Суд, ознайомившись із змістом позову та доданими до нього доказами, відзивом відповідача та доданими до нього доказами, відповіддю на відзив та доданими до нього копіями вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітніх дітей та утримання дружини від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачка вказала, що на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. З відповідачем позивачка не проживає спільно, як одна сім`я, мешкають окремо. Діти сторін проживають спільно з позивачкою. Ці обставини визнані відповідачем ОСОБА_2 та не оспорюються.

Позивачка вказала, що відповідач добровільно кошти на утримання їх дітей на даний час не надає. До листопада 2020 року відповідач надав на утримання дітей позивачці грошову суму в розмірі 40000 грн.

Відповідач вимоги позову ОСОБА_1 визнав частково, вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1200 грн на кожну дитину, щомісячно, та частково згідний на додаткові витрати на лікування.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Суд відхиляє вимогу позивачки щодо додаткових витрат на лікування неповнолітньої ОСОБА_3 оскільки їхній розмір абсолютно не обґрунтований, та не підтверджений відповідними доказами (не надано вартості лікування чи куплених ліків). Такі витрати відповідно до ч.2 ст. 185 СК України, можуть покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З огляду на це з метою убезпечення відповідача від надлишково сплачених непосильних для нього витрат, враховуючи що їх розмір нічим не підтверджений, відмовити в цій частині позовних вимог. Додаткові витрати на лікування відповідач готовий нести після їх фактичної оплати або на підставі підтверджуючих документів про необхідність оплати відповідного лікування.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача так як позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів на підставі ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір" і за цих підстав нею судовий збір за подання позову до суду не оплачено. Отже, згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 (три тисячі) грн., щомісячно та неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

У решті вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка