Справа № 345/571/20
Провадження № 4-с/345/4/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вищевказаною скаргою. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.03.2020, залишеного без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.09.2020, задоволено позов керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 105 694,96 грн. Дану суму заявник сплатив на рахунок Калуської міської ради, а 15.09.2020 подав у канцелярію Калуського відділу ДВС заяву про добровільне виконання рішення суду. Однак, 05.01.2021 старшим державним виконавцем Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Манелюк Н.Я. відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 коштів у розмірі 105 694,96 грн. та виконавчого збору в розмірі 10 569,96 грн.

Скаржник вважає, що добровільна сплата ним коштів на рахунок стягувача, дає підстави вважати, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення із боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом. На підставі наведеного, просить суд визнати дії та рішення старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни у постанові від 05.01.2021 про відкриття виконавчого провадження №64020923 в частині стягнення виконавчого збору, відкритого на підставі виконавчого листа Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця Калуського ВДВС Манелюк Н.Я. про відкриття виконавчого провадження від 05.01.2021 №64020923, в частині стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 10569,5 грн.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Від старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни надійшов письмовий відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому виконавець просила суд відмовити в задоволенні його скарги, так як підтверджуючих документів про сплату ним боргу до відділу ДВС не поступало.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Манелюк Н.Я. від 05.01.2021 постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 10 569,50 грн.

Таким чином скаржник фактично оскаржує дії державного виконавця, щодо визначення витрат органів державної виконавчої служби, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, що є витратами виконавчого провадження.

На вказані спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про виконавче провадження», статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем.

За змістом п.5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 вказаного вище Закону, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно із частиною другою статті 74 цього ж Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, з системного аналізу вище наведених норм законодавства вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного суду у справах № 921/16/14-г/15, № 320/7888/16-ц, № 906/515/17, № 1940/1957/18.

Крім того, така ж думка закріплена у постанові № 453/120/20 від 02.03.2021.

Враховуючи вище викладене, вимоги заявника не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а мають розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю, а заявнику слід роз`яснити, що такі вимоги підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст.55, 124 Конституції України,ст.ст. 1, 3, 18, 26, 27, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.4, 5, 287 КАС України, ст.ст. 2,4,5,7,1,12,76-89, 255, 258, 25 9, 260, 261, 268, 273, 352, 353, 354, 355, 447-453 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни - закрити.

Роз`яснити заявнику його право звернутися з вказаними вимогами в порядку адміністративного судочинства до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Ухвалу суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя