Справа № 932/4702/21
Провадження № 2-о/932/95/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Скопа Н.О.

розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами окремого провадження, цивільну справу за ОСОБА_1 , заінтересовані особи Дніпровська міська рада, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Антонова Тетяна Євгенівна про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 разом з його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи таку необхідність метою належного оформлення спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка залишилась після батька, оскільки при зверненні 14 квітня 2021 року до приватного нотаріуса ДМНО Антонової Т.Є., останньою відмовлено постановою від 16 квітня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав, зокрема, відсутності підтвердження факту проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 у зазначеній квартирі на час відкриття спадщини, оскільки заявник має інше зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , який знесений ще у 2000 роках. Проте згадана квартира належала його рідному батьку на підставі договору купівлі-продажу від 22 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кучмій Н.В., де він і проживав на момент смерті, а після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після нього, посилаючись на те, що хоча і має інше зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, однак з 2018 року після звільнення з місць позбавлення волі проживав спільно з батьком ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 , дбав про нього, опікувався, вів спільне з ним господарство, поховав батька за власні кошти, при цьому зазначив, що має матір ОСОБА_3 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , та яка розірвала шлюб з померлим ОСОБА_2 ще у 2004 році та не є спадкоємицею за законом першої черги спадкування, тому заявник просив встановити заявлений факт, що має юридичне значення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

З відкриттям окремого провадження у цивільній справі за ухвалою суду від 16 червня 2021 року, з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, вжиті заходи до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин згідно з істиною з витребуванням у приватного нотаріуса копії спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні з наведених у заяві підстав.

Представник Дніпровської міської ради, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, однак 01 вересня 2021 року через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутності.

Суд, розглянувши вимоги заяви, вислухавши усні пояснення учасників розгляду, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що підставі договору купівлі-продажу серії ВРА №917447 від 22 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кучмій Н.В., за № в реєстрі нотаріальних дій 5206, ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що узгоджується з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна(а.с.16-19).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що до матеріалів справи долучене свідоцтво про народження у копії (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 , про що до матеріалів справи долучена копія свідоцтва про смерть, виданого 31 серпня 2020 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.13).

Після ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса 14 квітня 2021 року звернувся ОСОБА_1 (а.с.42).

Як встановлено судом з наданих матеріалів спадкової справи у копії, окрім ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, а ОСОБА_1 фактично її не прийняв, хоча і будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку за адресою АДРЕСА_2 з 25 жовтня 1999 року, що узгоджується з його паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.10,11).

При цьому, судом встановлено, що домоволодіння за зазначеною адресою належало ОСОБА_6 та на підставі Акту з визначення доцільності зносу будівлі за замовленням останнього в 1966 та 1991 роках проведено інвентаризацію домоволодіння, однак відомості про знос будівель, самовільно зведених, відсутні (а.с.23), що також узгоджується і з відповіддю КП «ДМБТІ» ДМР №16253 від 30 листопада 2021 року, наданою на запит адвоката заявника.

Одночасно судом встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Антоновою Т.Є. постановою від 16 квітня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини та відсутності підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 з померлим батьком, з урахуванням того, що останній має інше зареєстроване у встановленому порядку місце проживання, яке відмінне від адреси реєстрації проживання батька.

Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у ч.1 ст.315 ЦПК України, проте такий перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст .315 ЦПК України).

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Так, за даними Акту про фактичне місце проживання особи, складеного 24 травня 2021 року у м. Дніпрі за підписом сусідів, в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав з квітня 2018 року на час відкриття спадщини зі своїм батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

На підтвердження факту проживання разом із батьком ОСОБА_2 заявник надав довідку про звільнення з ДУ «Софіївська ВК №55» м. Вільнянськ, Запорізька область про те, що ОСОБА_1 в період з 02 серпні 2014 року по 20 квітня 2018 року відбував покарання та знаходився у ДУ «Софіївська ВК №55», з якої встановлено, що з місць позбавлення волі прямував у АДРЕСА_4 , при цьому допитом свідка ОСОБА_3 , яка є матір`ю заявника, підтверджено, що за зазначеною адресою проживає вона, а син ОСОБА_1 після відбування покарання приїхав проживати разом із батьком за адресою АДРЕСА_1 , який потребував догляду та піклування про нього, а потім і поховав батька за власний кошт.

Також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які є сусідами поряд з квартирою померлого батька заявника, зазначили, що знали померлого ОСОБА_2 та знають і його сина ОСОБА_1 , який приїхав до батька мешкати у 2018 році після відбування покарання. Характеризували останнього, як добру, чуйну людину, який опікувався батьком аж до його смерті, допомагали йому проводити в квартирі батька ремонтні роботи, спілкувались з ним, підтвердили, що ОСОБА_1 вів з батьком спільне господарство, купував їжу, самостійно готував її, утримував батька.

Таким чином, станом на день відкриття спадщини після ОСОБА_2 , яку фактично прийняв заявник, не будучи зареєстрованим за адресою проживання його батька, дійсно фактично проживав разом із спадкоємцем на час відкриття цієї спадщини та у визначений ст.1270 ЦК України не звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , з підстав юридичної необізнаності. При цьому, інших спадкоємців після ОСОБА_2 , окрім ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, як і не містять матеріали спадкової справи.

Звідси, встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час його смерті для заявника має юридичне значення для реалізації своїх спадкових прав після ОСОБА_2 на квартиру.

З огляду на положення ч. 6 ст. 294 ЦПК України, судом, перевіряючи дійсну відсутність спору про право, було встановлено, що після ОСОБА_2 інші спадкоємці за законом відсутні, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, з заявою про прийняття спадщини після нього, окрім сина ОСОБА_1 ніхто не звертався, а останній проживав з ОСОБА_2 разом на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклувався про нього за життя, допомагав в організації побуту, а також особисто займався похованням батька, що знайшло підтвердження поясненнями заявника, матеріалами спадкової справи після ОСОБА_2 21/2021 та поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені дійсні обставини відсутності інших спадкоємців, обставини дійсного фактичного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що повністю узгоджується з письмовими доказами у справі та поясненнями свідків, з метою реалізації спадкових прав заявника за ст.1264 ЦК України, як спадкоємця першої черги спадкування, суд вважає доведеним в судовому засіданні факт проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в спадковій квартирі АДРЕСА_1 , що знайшло підтвердження зібраними у справі доказами, оціненими кожний окремо та в сукупності і взаємозв`язку на належність, допустимість, достовірність і достатність, ухваливши за встановлених обставин рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Відповідно до положень ЦПК України понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 293,294, 315, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Вимоги ОСОБА_1 , заінтересовані особи Дніпровська міська рада, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Антонова Тетяна Євгенівна про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 разом з батьком ОСОБА_2 , 1961 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_5 .

Судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева