Провадження № 2/760/3544/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

за участю секретаря - Циганової Ю.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування розпорядження та свідоцтва про право власності,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2019 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 05.09.2019 було задоволено частково клопотання представника позивача про витребування доказів.

30.09.2019 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій остання просила:

1. Визнати дії відповідача-2 щодо подання до органу приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м.Києва заяви № 2546 від 13.07.1993 про передачу ОСОБА_1 у приватну власність квартири АДРЕСА_1 .

2.Визнати протиправним та скасувати розпорядження органу приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва № 1956 від 13.07.1993 про передачу ОСОБА_1 у приватну власність квартири АДРЕСА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності на житло від 13.07.1993, видане органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва на квартиру АДРЕСА_1 на підставі розпорядження органу приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва №1956 від 13.07.1993 про передачу ОСОБА_1 у приватну власність квартири АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 була вселена до квартири АДРЕСА_1 на підставі Ордеру №Г 201718 від 14.03.1973 року, виданого виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих (рішення виконкому Жовтневої районної ради від 12.02.1973 року №313).

08.01.1988 року на підставі рішення №3 виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів було переоформлено особовий рахунок на 1 кімнатну квартиру АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 з вказівкою переоформлення договору найму квартири.

На звороті цього рішення міститься інформація про склад сім`ї:

- ОСОБА_3 - мати;

- ОСОБА_1 - донька.

Розпорядженням органу приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва від 13.07.1993 позивачу у приватну власність було передано квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що таке рішення було прийнято нібито на підставі заяви Позивача №2546, датованої липнем 1993 року.

До заяви були долучені розрахунки площі квартири (будинку), що безоплатно приватизується, у кількості одного проживаючого та Довідку (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописці), виданої Житлово -експлуатаційною організацією про те, що у квартирі АДРЕСА_1 прописана та проживає одна особа - ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що з невідомих причин, названа довідка Житлово-експлуатаційною організацією не містить інформації про члена сім`ї Позивача, за якою зберігалось право на житло - ОСОБА_3 , що в результаті мало наслідком прийняття органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва протиправного розпорядження про передачу у приватну власність спірної квартири лише позивачу.

Через, відсутність згоди всіх членів сім`ї на приватизацію спірної квартири, в силу приписів п. 2 ст.2 та п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивач вважає, що розпорядження органу приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва про передачу ОСОБА_1 у приватну власність квартири АДРЕСА_1 є незаконними та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що особою, на вчинення дій щодо приватизації спірної квартири на підставі довіреності від 26.06.1993 був відповідач-2, позивач вважає, що внаслідок його дій були порушені її права.

Обгрунтовуючи право звернення до суду позивач вважає, що її право власності на спірну квартиру не порушено, а порушено її право на отримання у власність об`єкту житлової нерухомості, як користувача спірної квартири, яке має бути відновлено у спосіб заявлений у позові.

До участі у розгляді справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 (після одруження прізвище змінила на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

30 березня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 . Заява зареєстрована в Реєстрі за №343.

06.04.2021 представником третьої особи подано клопотання про зупинення провадження у справі до вступу правонаступника померлої ОСОБА_1 - ОСОБА_3

07.04.2021 представником відповідача-2 подано клопотання про закриття провадження у справі у порядку п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, внаслідок смерті позивача та відсутності процесуального правонаступництва.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені.

Суд вважає за можливе розглядати подані клопотання у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає їх розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Правовідносини, що не допускають правонаступництво, визначені ст. 1219 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації в м.Києві від 13.07.1993 ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , яка в органах БТІ зареєстрованою не значиться.

Обґрунтовуючи право звернення до суду з даним позовом позивач посилалася, що її право власності на спірну квартиру не порушено, а порушено її право на отримання у власність об`єкту житлової нерухомості, як користувача спірної квартири, яке має бути відновлено у спосіб заявлений у позові.

При цьому, обґрунтовуючи вказаний позов, позивач посилалася на те, що вона не подавала та не підписувала документи на приватизацію спірної квартири лише їй одній та дії щодо приватизації були вчинені її представником, тобто відповідачем-2 у порушення прав позивача та прав ОСОБА_3 , яка не втрачала право на користування спірної квартири на час її приватизації.

Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що у спірних правовідносинах не допускається правонаступництво, оскільки межі заявлених вимог ,як і враховуючи характер спірних правовідносин нерозривно пов`язані з позивачем та відповідно не входять до складу спадщини.

Разом з цим, третя особа не позбавлена самостійного права на оскарження спірних рішень у порядку визначеного законом, якщо вважає, що внаслідок приватизації спірної квартири позивачем були порушені її права.

Посилання третьої особи в обґрунтування поданого клопотання, на постанову Верховного Суду України від 11 квітня 2018 року у справі № 752/10477/15-ц (провадження № 6І-10950св18) суд вважає помилковим.

Так, даною постановою сформовано правовий висновок, що разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем-1 прийнято рішення щодо приватизації спірної квартири за позивачем та видано ОСОБА_1 відповідне свідоцтва про право власності на житло 13.07.1993 на підставі розпорядження Органу приватизації Жовтневої районної державної адміністрації в м.Києві від 13.07.1993 року за №1956.

При цьому, позивачем не були заявлені вимоги про визнання права власності на спірну квартиру, як і не оспорювалося відповідне право власності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки внаслідок смерті позивача, яка була стороною у даній справі спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

З огляду на викладене вище, подане клопотання представника третьої особи про зупинення провадження у справі, з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 251, 255 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника третьої особи - ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі, залишити без задоволення.

Клопотання представника відповідача-2 - ОСОБА_7 про закриття провадження у справі, задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування розпорядження та свідоцтва про право власності, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Букіна