ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря - Момот Л.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 2004 рік. У 2004 році шлюб було розірвано. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . 12.02.2013 прізвище змінили з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Рішенням суду від 24.12.2013 відповідача позбавили батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7 . На даний час син навчається в Академії Адвокатури України на денній формі та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Щорічна плата за навчання становить 28 000 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання дитини ОСОБА_3 у сумі 2800 грн щомісячно з дати подання позову і до закінчення навчання.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання.

10.02.2021 через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшли пояснення на позовну заяву в яких він просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх пояснень зазначає, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними, а визначена позивачкою сума аліментів непосильною для нього. ОСОБА_2 на даний час не працює, ні офіційного, ні неофіційного доходу не отримує. нерухомого майна не має, проживає в будинку, який належить ОСОБА_8 . Крім цього, на його утриманні є ще малолітні діти та дружина, з якою він перебуває у офіційному шлюбу. Також звернув увагу, що має незадовільний стан здоров`я. Загострення захворювання не дає можливості працювати. ОСОБА_2 зазначив, що позивачкою не надано доказів, що син проживає із нею та перебуває на її утриманні. Також позивачкою не надано доказів того, що нею здійснюються витрати на навчання сина, а обов`язок по утриманню покладається на обох батьків. Сам факт подання копії контракту за відсутності факту сплати за навчання не є підставою для стягнення коштів на утримання навчання.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що їхній з відповідачем син ОСОБА_7 проживає з нею. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина до 18 років. На даний час син навчається у вищому навчальному закладі на платній основі. ОСОБА_7 не працює, оскільки навчається на денній формі, стипендії не отримує. Позивач зазначила, що працює, але отримує щомісячний дохід близько 10-12 тисяч гривень та у неї на утриманні знаходиться ще неповнолітня донька і вони всі проживають у будинку її матері. Тому позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на навчання їхнього сина ОСОБА_7 .

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, підтримав свої письмові пояснення, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у цих поясненнях.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

24 грудня 2013 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Згідно Розпорядження Фастівської РДА Київської області від 09.02.2015 за №55-од, змінено прізвище малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з «ОСОБА_4» на « ОСОБА_6 ».

З огляду на індивідуальні відомості про застраховану особу - ОСОБА_2 , сформовані 25.01.2021 спеціалістом Пенсійного фонду України, останній звітній рік у якому ОСОБА_2 отримував дохід 2019, сума усього за рік складає 5934, 77 грн.

Згідно виписки № 19599 із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного) хворого ОСОБА_2 , останній переніс операцію 10.10.2019 та йому встановлено діагноз.

Відповідно до довідки № 58 від 22.01.2021, Фастівська міськрайонна філія Київського обласного центру зайнятості повідомляє, що ОСОБА_2 на обліку не перебуває. Допомогу по безробіттю не отримував.

Згідно довідки № 02-21/19 від 03.02.2021, виданої директором Мотовилівськослобідської гімназії, ОСОБА_9 працює вчителем початкових класів.

19.12.2020 ОСОБА_2 старостою Борівського старостинського округу видана довідка про те, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але власником даного будинку не являється. Власником є ОСОБА_8 .

Згідно довідки №899-02 від 15.02.2021 та № 3 від 15.02.2021, ОСОБА_1 дійсно працює помічником генерального директора на підприємстві ТОВ «ХОРОС» з 11.04.2019 по теперішній час та її сукупний дохід за період з 01.07.2020 по 31.01.2021 склав 97 160, 76 грн.

Відповідно до довідки №145 від 15.02.2021 та №146 від 15.02.2021, ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 . Власником будинку являється ОСОБА_10 . Разом з матір`ю ОСОБА_1 проживають діти: син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_11 . Діти знаходяться на утриманні матері.

Згідно довідки про склад сім`ї № 281 від 12.04.2021, виданої ОСОБА_2 , до складу сім`ї зареєстрованих входять: ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_9 - дружина, ОСОБА_12 , 2004 року народження - син, ОСОБА_13 - син.

З огляду на розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 1057-12 від 25.02.2021, станом на 12.09.2020 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 102 360, 32 грн.

Крім того, позивачем було надано Договір № 71са від 31.08.2020, укладеного між ТОВ «Академія адвокатури України» та ОСОБА_3 , з огляду на п. 6.1 якого Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання або до дня повного виконання сторонами зобов`язання за договором. Однак суд не може прийняти цей договір в якості належного доказу, оскільки наданий позивачем договір не підписаний ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_1 , відповідний розділ не заповнений.

Крім того із зазначеного договору не вбачається, що ОСОБА_3 зарахований студентом денної форми навчання Академії Адвокатури України, в ньому не зазначена дата, коли ОСОБА_3 розпочав навчання та кінцева дата закінчення такого навчання.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтями 182, 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з того, що під час розгляду справи позивачем не доведено, що повнолітній син сторін у справі навчається у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Також встановлено, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх синів від іншого шлюбу, ніде не працює та має проблеми зі здоров`ям.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не працює, має проблеми зі здоров`ям, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх синів від іншого шлюбу. Крім того, відповідач не має власного житла, а проживає із сім`єю в будинку батька, стосовно нього відкрите виконавче провадження та він має заборгованість по сплаті аліментів.

А тому, зважаючи на зазначені обставини, суд доходить висновку про відсутність такої умови для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, як наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, оскільки у відповідача відсутній заробіток, який дозволив би утримувати одночасно себе та сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

У той же час, позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами те, що їхній з відповідачем повнолітній син навчається у вищому навчальному закладі, а відповідач має інше джерело доходу, що надавало б йому можливість сплачувати такі аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи наведене, повно та всебічно дослідивши та оцінивши обставини справи, надані сторонами докази, суд вважає позов необгрунтованим, безпідставним, тому він задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 182, 191, 198-199, 200 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ідент. номер НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ідент. номер НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 22.04.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей