19.04.2021 Справа № 756/3347/21
Справа № 756/3347/21
Провадження № 6/756/305/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Тихої О.О.,

секретаря Кренджеляк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно одержаного за виконавчим документом,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №756/4630/16-ц від 20.03.2012, виданий Оболонським районним судом м. Києва 13.07.2016 на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 25.05.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» заборгованості у розмірі 134 904,74 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2012 у справі №2-117/12 з нього на користь АБ «Банк регіонального розвитку» було стягнуто кредитну заборгованість у сумі 141298 грн. 26 коп. та 1532,98 грн. судових витрат. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 23.05.2012 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.03.2012 скасовано частково, остаточно стягнуто з нього на користь банку 134 904, 74 грн., у т.ч. судові витрати.

12.09.2012 АБ «Банк Регіонального розвитку» видано виконавчий лист № 2-117/12 на стягнення 134 904,74 грн.

26.09.2012 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження, 09.12.2013 постановою ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві повернуто виконавчий документ стягувачу.

18.12.2015 Оболонський районний суд м. Києва ухвалою у справі № 756/8734/15-ц замінив стягувача АБ «Банк регіонального розвитку» на іншого стягувача - ТОВ "Колекторська компанія "ГАРАНТ".

25.05.2016 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/4630/16-ц заяву ТОВ "Колекторська компанія "ГАРАНТ" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-117/12 за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 134 904,74 грн. задоволено.

На виконання вказаної ухвали суду 13.07.2016 Оболонським районним судом м. Києва видано дублікат виконавчого листа № 756/4630/16-ц від 20.03.2012 про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості у розмірі 134 904, 74 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька М.М. від 04.04.2018 відкрито виконавче провадження № 56124414 на підставі виконавчого листа № 756/4630/16-ц від 20.03.2012, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13.07.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача - ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» кредитної заборгованості у розмірі 134 904, 74 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька М.М. від 16.01.2021 виконавче провадження № 56124414 закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

29.08.2019 заявнику стало відомо про те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 910/13302/18 визнаний недійсним договір № 020 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» за кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004.

У зв`язку з цим заявник вважає, що в нього не було обов`язку під час примусового виконання виконавчого листа № 756/4630/16-ц, виданого 13.07.2016, сплачувати заборгованість за кредитним договором № 27/10-245П від 27.08.2004 на користь стягувача - ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ», оскільки договір цесії, на підставі якого відбулася заміна стягувача з АБ «Банк регіонального розвитку» на ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ», визнано недійсним.

Заявник зазначає, що ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» безпідставно отримало від нього грошові кошти у сумі 134 904,74 грн., у зв`язку з чим просить визнати виконавчий лист № 756/4630/16-ц від 20.03.2012, виданий Оболонським районним судом м. Києва 13.07.2016, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» на його користь грошові кошти у розмірі 134 904,74 грн., що були безпідставно стягнуті під час примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Заявник та його представник у судове засідання надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримали повністю з викладених у заяві підстав.

Представник ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Його неявка, згідно з вимогами ст.432 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2012 у справі №2-117/12 з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк регіонального розвитку» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 27/10-245П від 27.08.2004 у розмірі 141298 грн. 26 коп. та 1532,98 грн. судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 23.05.2012 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.03.2012 скасовано частково, остаточно стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк регіонального розвитку» кредитну заборгованість у розмірі 134 904, 74 грн., у т.ч. судові витрати.

Оболонським районним судом м. Києва 12.09.2012 АБ «Банк Регіонального розвитку» (стягувачу) видано виконавчий лист № 2-117/12 на стягнення 134 904,74 грн.

26.09.2012 відділом державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження, 09.12.2013 постановою ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві повернуто виконавчий документ стягувачу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2015 у справі № 756/8734/15-ц замінено стягувача АБ «Банк регіонального розвитку» на іншого стягувача - ТОВ "Колекторська компанія "ГАРАНТ" на підставі договору № 020 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між ТОВ "Колекторська компанія "ГАРАНТ" та ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», якому 20.11.2013 за договором про передавання в управління непроданих активів первісним стягувачем АБ «Банк регіонального розвитку» передано в управління майнові права за кредитним договором № 27/10-245П від 27.08.2004, укладеним з ОСОБА_1

25.05.2016 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/4630/16-ц заяву ТОВ "Колекторська компанія "ГАРАНТ" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-117/12 за позовом АБ «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 134 904,74 грн. задоволено.

На виконання вказаної ухвали суду 13.07.2016 Оболонським районним судом м. Києва видано дублікат виконавчого листа № 756/4630/16-ц від 20.03.2012 про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості у розмірі 134 904, 74 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька М.М. від 04.04.2018 відкрито виконавче провадження № 56124414 на підставі виконавчого листа № 756/4630/16-ц від 20.03.2012, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13.07.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача - ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» кредитної заборгованості у розмірі 134 904, 74 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька М.М. від 16.01.2021 виконавче провадження № 56124414 закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням у повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом, в ході примусового виконання судового рішення з божника ОСОБА_1 стягнуто борг на користь ТОВ "Колекторська компанія "ГАРАНТ" у розмірі 134 904,74 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 910/13302/18 визнано недійсним договір № 020 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ», на підставі якого відбулося відступлення майнових прав АБ «Банк регіонального розвитку» на користь ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» за кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004, укладеним з ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Обґрунтовуючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на те, що стягнення з нього боргу за кредитним договором відбулося на користь особи, яка не мала права бути стягувачем у виконавчому провадженні, оскільки договір, на підставі якого ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» набуло статусу стягувача, отримало дублікат виконавчого листа та пред`явило його до примусового виконання, постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 визнано недійсним з моменту його вчинення, тобто з 30.09.2015.

Аналізуючи доводи заявника суд погоджується з твердженнями останнього про те, що стягнення за виконавчим листом № 756/4630/16-ц від 20.03.2012 (Дублікат), виданим Оболонським районним судом м. Києва 13.07.2016 на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 25.05.2016, відбулося на користь неналежного стягувача.

Проте, вказані обставини виникли лише у 2019 році після того, як Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 було визнано недійсним договір № 020 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ», на підставі якого відбулося відступлення майнових прав АБ «Банк регіонального розвитку» на користь ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» за кредитним договором №27/10-245П від 27.08.2004, укладеним з ОСОБА_1 .

Разом з тим, виконавче провадження № 56124414 було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Солоньком М.М. ще 04.04.2018, тобто більше ніж за рік до вищевказаного рішення господарського суду, на підставі виконавчого листа № 756/4630/16-ц від 20.03.2012, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13.07.2016 на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2012, яке не було скасоване та набрало законної сили, а отже, виходячи з принципу обов`язковості судових рішень, підлягає виконанню.

Крім того, є такими, що набрали законної сили та не скасовані ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 18.12.2015 у справі № 756/8734/15-ц, якою замінено стягувача АБ «Банк регіонального розвитку» на ТОВ "Колекторська компанія "ГАРАНТ", а також ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 25.05.2016 у справі № 756/4630/16-ц, на підставі якої, власне, й видано дублікат виконавчого листа № 756/4630/16-ц, за яким у примусовому порядку відбулося стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Колекторська компанія "ГАРАНТ" боргу у розмірі 134 904,74 грн.

Отже примусове виконання виконавчого документа відбулося на підставі судових рішень, які набрали законної сили, підлягали примусовому виконанню, не скасовані у встановленому законом порядку, пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання відбулося у межах строку, визначеного законом для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Також суд враховує те, що боржник ОСОБА_1 , як зазначено ним самим у заяві, про існування рішення господарського суду від 25.06.2019 дізнався ще у серпні 2019 року, проте не повідомив про вказані обставини приватного виконавця та продовжив у примусовому порядку виконувати рішення суду про стягнення з нього кредитної заборгованості, і лише у січні 2021 року виконавче провадження було закінчено у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Таким чином, на думку суду, наведені боржником обставини не підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі матеріально-правові та процесуально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки у боржника ОСОБА_1 об`єктивно залишається обов`язок по виконанню рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2012 на користь первісного стягувача АБ «Банк регіонального розвитку», про що, також, зазначає і сам заявник у своїй заяві.

Натомість, на переконання суду, враховуючи, що примусове виконання за виконавчим листом фактично відбулося на користь неналежного стягувача, з метою захисту свої прав заявник не позбавлений можливості на підставі норм діючого цивільного та цивільного процесуального законодавства звернутися до особи, на користь якої відбулося стягнення, з вимогами про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, зокрема, про повернення виконаного за недійсним правочином.

За наведених обставин заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №756/4630/16-ц від 20.03.2012, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13.07.2016, таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 18, 81, 260, 261, 353, 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №756/4630/16-ц від 20.03.2012, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13.07.2016, таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Тиха