ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7552/18 Номер провадження 22-ц/814/487/21Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за скаргою Олефіра Петра Петровича в інтересах ТОВ "Фірма "Берізка"" на дії та бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича,

за апеляційною скаргою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року Олефір П.П. в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка» звернувся зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області Братчун О.О. та приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., у якій остаточно визначившись із вимогами просив:

-визнати неправомірними бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Братчун О.О. в використанні наданих законодавством повноважень для примусового виконання рішень господарського суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року у справі № 18/1732/11 та заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року у справі 524/5164/15-ц у спосіб та порядку, встановлених рішеннями судів та законом;

-дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, вчинені з майном ТОВ «Фірма «Берізка» при примусовому виконанні рішень господарського суду Полтавської області від 18.08.2011 р. у справі №18/1732/11 та заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.07.2015 року у справі №524/5164/15-ц;

-визнати неправомірними бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. в використанні наданих законодавством повноважень для примусового виконання заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.07.2015 року у справі №524/5164/13-ц у спосіб та порядку, встановлених судами та законом, та щодо незалучення до участі у виконавчому провадженні особу, уповноважену діяти від імені боржника без довіреності;

- дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. з майном ТОВ «Фірма «Берізка», яке перебуває у податковій заставі при примусовому виконанні заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.07.2015 року у справі №524/5164/1 5-ц;

- скасувати звіт про оцінку майна, складений суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ГІП «Центр незалежної оцінки та експертизи» про оцінку основного обладнання ТОВ «Фірма Берізка» в кількості 16 одиниць, який надійшов приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику В.Л. 12.04.2018 р.;

- постановити окремі ухвали та надіслати їх правоохоронним та іншим органам стосовно вчинення головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 при примусовому виконанні рішення господарського суду Полтавської обл. від 18.08.2011 р. та заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.07.2015 р. правопорушень, відповідальність за які встановлена ст. ст. 206, 206-2, 209, 219, 364, 365-2, 368-2, 382, 384, 388 КК України та стосовно вчинення правопорушень приватним виконавцем Полтавського виконавчого округу Скринником Володимиром Леонідовичем при примусовому виконанні заочного рішення Автозаводського районного суду від 20.07.2015року, відповідальність за які встановлена ст. ст. 365-2, 388 КК України ( т. 7 а.с. 96-100).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 грудня 2020 року скаргу Олефіра Петра Петровича в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка» - задоволено частково.

Визнано неправомірними:

- бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича по ВП № 55777563 щодо невстановлення достовірних повних вихідних даних по об`єктам описаного та арештованого майна за постановою від 16 лютого 2018 року;

- дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича по ВП № 55777563 щодо оцінки майна друкарського обладнання належного ТОВ «Фірма Берізка» в кількості 16 одиниць, яке було описане та арештоване згідно постанови приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 16 лютого 2018 року, визначеної за звітом про оцінку майна, складеного 15 березня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» про оцінку основного обладнання ТОВ «Фірма Берізка» в кількості 16 одиниць, який надійшов приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику Володимиру Леонідовичу 12 квітня 2018 р.;

- постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича по ВП № 55777563 від 02 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язано приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича вчинити дії по поновленню виконавчого провадження, встановлення достовірних повних вихідних даних по об`єктам описаного та арештованого майна ТОВ «Фірма Берізка» в кількості 16 одиниць за постановою від 16 лютого 2018 року і визначення реальної оцінки цього майна.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року закрито провадження у справі в частині вимог про оскарження дій та бездіяльності головного державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Братчун О.О. по ЗВП № 32189927 у зв`язку з тим, що скарга в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Залишено без розгляду вимоги в частині оскарження дій та бездіяльності головного державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Братчун Оксани Олександрівни по ВП № 48908075 у зв`язку з пропуском без поважних причин строків оскарження.

Не погодившись з ухвалою районного суду від 17 грудня 2020 року, її в апеляційному порядку оскаржив приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. посилаючись на те, що ухвала є не вмотивованою, не обґрунтованою та постановлена без встановлення обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не встановлено дійсні обставини справи та без належного мотивування прийнято незаконне рішення про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 .

Вказував, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог скаржника, оскільки питання правомірності постанови про закінчення виконавчого провадження № 55777563 від 02 жовтня 2018 року не було предметом судового розгляду.

Розглядаючи справу щодо правомірності оцінки описаного та арештованого майна, місцевим судом не відібрано жодних пояснень з приводу оцінки майна від суб`єкта оціночної діяльності, а саме - ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи».

Крім того, за наявності клопотань про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності приватного виконавця та ПП «ЦНОЕ», чим обмежив право на справедливий суд.

Зазначав, що чинним законодавством не передбачено обов`язок виконавця забезпечити присутність сторін виконавчого провадження під час опису та арешту майна боржника (до того ж боржника-юридичної особи, до володінь якого виконавець має вільний доступ) як наголошується судом в оскаржуваній ухвалі. Постанову про опис та арешт майна боржника від 16.02.2018р. направлено наступного робочого дня на адресу боржника, що вказана у виконавчому документі. Окрім того, згідно даних ЄДР, адресою місця реєстрації боржника - ТОВ «Фірма «Берізка», була саме адреса, вказана у виконачому листі.

Вважає, що ним чітко дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо процедури залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та повідомлення сторін про визначення вартості майна боржника.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.02.2018р. ВП №55778563 відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Зауважував, що суд першої інстанції всупереч вимогам процесуального законодавства про обґрунтованість та законність рішення не надав належної оцінки доказам, які мають істотне значення для вирішення справи, не встановив фактичні обставини справи та вийшовши за межі заявлених вимог скаржника, прийняв передчасне, упереджене та протизаконне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, просив скасувати ухвалу Автозаводського районного суду Полтавської області від 17.12.2020 р. та відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії виконавця Скрипника В.Л. в повному обсязі.

На адресу апеляційного суду надійшов відзив від ПП «ЦНОЕ», у якому останній підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3 та проохав суд її задовольнити.

Представник ТОВ «Фірма «Берізка» Олефір П.П. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представника ТОВ «Фірма «Берізка» Олефіра П.П., приватного виконавця Скрипника В.Л., представника ПП «ЦНОЕ» приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 липня 2015 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року, з ТОВ «Фірма «Берізка» на користь ОСОБА_4 стягнуто борг по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 2 960 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати 2 123,50 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки 10324,80 грн., середній заробіток за час затримки 42 761,88 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 600,43 грн. В іншій частині позову було відмовлено.

Постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Братчун О. О. від 02 жовтня 2015 року на підставі ст. ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час вчинення дії) відкрито виконавчого провадження ВП № 48907085 по виконанню вказаного судового рішення. Цього ж дня, за вих. № 55425 сторонам було направлено копію постанови.

27 січня 2016 року державним виконавцем ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час вчинення дії) у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

12 лютого 2018 року до приватного виконавця Скрипника В.Л. надійшла заява від ОСОБА_4 про примусове виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука №524/5164/15-ц від 20 липня 2015 року з наданням виконавчого листа, який було повернуто стягувачу у січні 2016 року. У заяві стягувач зазначив відомості про майно, яке належне боржнику ТОВ «Фірма «Берізка». Цього ж дня, приватний виконавець ухвалив постанову про відкриття виконавчого провадження № 55778563.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що приватним виконавцем не було порушено порядок відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувачем подано заяву про примусове виконання судового рішення, оригінал виконавчого листа, який в свою чергу відповідав вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився та стягувач, скориставшись своїм правом, відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», пред`явив виконавчий документ для примусового виконання до приватного виконавця, до компетенції, якого віднесено виконання вказаного рішення.

В ході організації виконавчих дій приватним виконавцем було встановлено, що боржник ТОВ «Фірма Берізка» має на праві власності майно, на яке можливо звернути стягнення. У зв`язку з чим, 16 лютого 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. складено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме - промислове обладнання. Вказану постанову наступного робочого дня було направлено на адресу боржника, що вказана у виконавчому листі.

Суд першої інстанції вважав, що приватним виконавцем під час дій у вказаному ВП щодо опису майна та його арешту були порушені права та законні інтереси заявника, як сторони виконавчого провадження (боржника) та як власника майна, оскільки під час опису та арешту майна - 16 видів (об`єктів) друкарського устаткування представник боржника ТОВ «Фірма Берізка», у тому числі ОСОБА_2 , приватним виконавцем не запрошувався. Технічний стан друкарського устаткування, його здатність до експлуатації, технічні параметри тощо, приватним виконавцем не перевірялися.

Колегія суддів з таким висновком місцевого суду погодитися не може.

Так, відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Рішення суду обов`язкові до виконання та державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону "Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 16.02.2018 року вбачається, що при її складанні приватним виконавцем зазначено назву кожного описаного предмета і його відмінні ознаки (найменування, вид, модель, заводський номер тощо), тобто було дотримано вимоги статті 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час вчинення виконавчої дії представник боржника був відсутній, проте, відповідно до вимог ст.ст. 22, 53 Закону України "Про виконавче провадження" були присутні двоє понятих, яким роз`яснено їх права та обов`язки та які в постанові своїм підписом засвідчили факт вчинення виконавчих дій, під час проведення яких вони були присутні (т. 10 а.с.57).

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку виконавця забезпечити присутність боржника під час опису та арешту майна.

Водночас, частиною 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження брати участь у вчиненні виконавчих дій. Тому, відсутні підстави вважати, що виконавцем було позбавлено боржника прав на участь у здійсненні виконавчих дій з підстав його не повідомлення про проведення таких дій в межах виконавчого провадження.

Разом з тим, виконавець зобов`язаний належним чином повідомити сторони виконавчого провадження про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що до моменту звернення ОСОБА_2 , як представника боржника, (12.09.2018 р.) до приватного виконавця із відповідною заявою, щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження, вся кореспонденція по виконавчому провадженню, у встановленому Законом порядку, направлялася безпосередньо на юридичну адресу боржника - ТОВ «Фірма «Берізка» за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: Полтавська обл., м.Кременчук, вул. Свіштовська, б. 3.

Слід звернути увагу, що предметом судового розгляду вже була скарга ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. по ВП №55777563, щодо відмови ОСОБА_2 у вчиненні процесуальних дій внаслідок відсутності повноважень неправомірними. Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_2 було задоволена частково, визнано дії приватного виконавця неправомірними, зобов`язано останнього усунути порушення та розглянути вимоги ОСОБА_2 згідно поданої останнім заяви від 12 вересня 2018 року.

Враховуючи наведене, повторному розгляду в судовому порядку та оцінки дій приватного виконавця не потеребує.

Колегія суддів зауважує, що ОСОБА_2 , вважаючи себе повноправним представником ТОВ «Фірма «Берізка», крім прав, мав обов`язок цікавитись ходом виконавчого провадження та виконанням рішення суду (про яке достеменно був обізнаним з 2015 року) та сумлінно користуватися усіма правами наданими йому Законом (ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Звертаючись до суду з даною скаргою ОСОБА_2 , окрім іншого, просив скасувати звіт про оцінку майна, складений суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ГІП «Центр незалежної оцінки та експертизи». Заявник не погоджується з визначеною експертом оцінкою друкарського обладнання, належного ТОВ «Фірма «Берізка». На думку ОСОБА_2 , оцінка майна є значно заниженою.

Вирішуючи вищезазначені вимоги, суд прийшов до висновку, що приватним виконавцем було допущено порушення прав та законних інтересів заявника ТОВ «Фірма «Берізка» щодо невстановлення повної та достовірної інформації про описане та арештоване майно товариства, його технічного (робочого) стану, реальної оцінки як по кожному об`єкту окремо та як цілісного майнового комплексу друкарні ТОВ «Фірма Берізка».

Колегія суддів з таким висновком погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII«Про виконавче провадження» (далі - Закон України «Про виконавче провадження», або Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, та іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

У справі встановлено, що постанову про опис та арешт майна від 16.02.2018 року приватним виконавцем було направлено на адресу боржника ТОВ «Фірма «Берізка», що вказана у виконавчому документі.

У зв`язку з тим, що протягом 10 днів сторони не повідомили про узгодження вартості описаного майна боржника, приватним виконавцем Скрипником В.Л. винесено постанову 26 лютого 2018 року у ВП № 55778563 та призначено суб`єкта оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертиз» (т.2 а.с. 40-41).

Суб`єктом оціночної діяльності ПП Центр незалежної оцінки та експертиз», на підставі постанови від 26 лютого 2018 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, проведено оцінку описаного та арештованого майна, про що складено звіт про оцінку майна - станом на 15.03.2018 та визначено ринкову вартість - 65900 грн (без ПДВ) (т. 2 а.с. 47-79).

У висновку про вартість майна зазначено, що експертом обстеження проводилося шляхом збору інформації, одержаної внаслідок візуальних спостережень, та інженерно-технічних оглядів окремих вузлів та агрегатів обладнання. При огляді встановлено: оцінюване майно знаходиться у розібраному стані, що засвідчено актом технічного стану та висновком експерта (т.2 а.с 57).

02.04.2018 року приватному виконавцю ОСОБА_3 надійшов вказаний звіт № 144 про оцінку майна.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 02.04.2018 року сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про визначення вартості майна за вих № 321 від 02.04.2018 року (т.2 а.с. 80-83).

Після формування 12 квітня 2018р. заявки про реалізацію арештованого майна боржника, 13 квітня 2018 р. ДП «СЕТАМ» у системі електронних торгів сформовано лот з реалізації арештованого майна ТОВ «Фірма «Берізка» (обладнання у кількості 16 позицій) та призначено дату проведення електронних торгів, про що розміщено інформаційне повідомлення на сайті СЕТАМ.

03 травня 2018 р. відбулись електронні торги з реалізації арештованого майна боржника ТОВ «Фірма Берізка», про що системою сформовано відповідний протокол. Переможець визначений системою 12 липня 2018 р.

Після надходження грошових коштів за придбане майно приватним виконавцем 27 липня 2018 р. складено акт про проведені електронні торги та знято арешти з майна та грошових коштів боржника ТОВ «Фірма Берізка», що накладені в межах виконавчого провадження № 55778563.

02 жовтня 2018 р. приватним виконавцем ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55778563 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що приватний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та у спосіб, визначений діючим законодавством України.

Щодо вимог скаржника ОСОБА_2 про скасування звіту №144 про оцінку майна складеного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ГІП «Центр незалежної оцінки та експертизи» колегія суддів зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що за змістом статей 12, 33 Закону України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Згідно статті 3 Закону № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом пункту 2 частини другої статті 4 Закону №2658-III «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні», однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) (стаття 13 Закону №2658-ІІІ).

У постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 309/816/18 зроблено висновок, що недоліки чи необ`єктивність проведення суб`єктом оціночної діяльності оцінки арештованого майна має бути підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема рецензією звіту, якою має бути підтверджено його відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» 10 серпня 2018 року було проведено рецензування Звіту про оцінку майна №144, обладнання майна боржника ТОВ «Фірма «Берізка». За результатом рецензування рецензенти дійшли висновку що під час проведення оцінки, результати якої викладено у вищезазначеному Звіті, методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано відповідно до вимог нормативно- правових актів з оцінки майна. «Звіт про оцінку майна №144: обладнання - станки для поліграфії, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 », виконаний Суб`єктом оціночної діяльності Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи», станом на 15 березня 2018 року класифікується за другою ознакою п. 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 р., як такий, що в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, які не вплинули на достовірність оцінки».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що приватний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та у спосіб, визначені діючим законодавством України.

Залучивши суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, приватний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно до положень цього ж Закону, мав визначити ціну продажу майна згідно зі складеним звітом про оцінку майна, який в подальшому рецензовано.

Під час розгляду справи заявником не доведено, що залучення експерта та сама оцінка були проведені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав га професійну оціночну діяльність в Україні».

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення скарги Олефіра П.П. в інтересах ТОВ «Фірма «Берізка» - немає.

Окрім того, розгядаючи даний спір, суд першої інстанції, в порушення ч. 2 ст. 264 ЦПК України, вийшов за межі заявлених вимог, оскільки вимоги про визнання неправомірною постанови приватного виконавця від 02.10.2018 року про закінчення виконавчого провадження, скаржником не заявлялося.

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому ухвала місцевого суду, відповідно до п.3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні скарги Олефіра Петра Петровича в інтересах ТОВ "Фірма "Берізка".

Керуючись ст.368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 грудня 2020 року скасувати. Ухвалити нову.

Скаргу Олефіра Петра Петровича в інтересах ТОВ "Фірма "Берізка"" на дії та бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.04.2021р..

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль