Справа № 216/5187/19
Провадження № 2/216/686/21
РІШЕННЯ
іменем України

23 березня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

представника позивача адвоката Горіна О.О.,

представника відповідача Лагно А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування рішення військової частини, поновлення у житловій черзі,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування рішення військової частини, поновлення у житловій черзі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з серпня 1993 року по 13.10.2017 він проходив військову службу у Збройних Силах України в останньому військовому званні майор-начальник геоінформаційної служби штабу. З 01.05.2014 по 21.04.2017 позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції. Згідно з наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.09.2017 № 163 його звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 6, у зв`язку з закінченням строку контракту, з урахуванням підпункту «І» пункту 1 частини восьмої ст.. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації та який відслужив не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.10.2017 №117 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Центрально-Міського РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. На початку 2019 року позивачу стало відомо про існування протоколу №10 від 04.07.2018 з доповненнями, внесеними протоколом №12 від 03.08.2019 щодо виключення ОСОБА_1 та його родини у житловій черзі військової частини НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. 15.01.2019 позивач подав заяву про відновлення його в черзі на отримання житлової площі, але 11.02.2019 йому було відмовлено, оскільки законом не передбачено, що військовослужбовці, звільнені в запас по закінченню контракту, залишаються на квартирному обліку у військовій частині. Позивач вважає, що має право на поліпшення житлових умов, шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, а тому просить суд: поновити строк звернення до суду; визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 протокол № 10 від 04.07.2018 з доповненням, внесеним протоколом №12 від 03.08.2019 щодо виключення позивача та його родини у житловій черзі військової частини НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язати житлову комісію поновити його та родину у житловій черзі військової частини НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у списках на отримання постійного житла та списках осіб, що мають право на першочергове одержання жилих приміщень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та надала письмовий відзив, який обґрунтований тим, що згідно з протоколом №12 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2018 було розглянуто рапорт позивача про залишення його на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з протоколом №46 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 позивач перебуває в загальній черзі на отримання постійного житла у військовій частині НОМЕР_1 з 02.10.2009 та в першочерговій черзі з 10.02.2016. Отже, враховуючи вищевказані обставини, було вирішено залишити позивача на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 у загальній черзі з 22.10.2002 та в черзі на першочергове отримання житла з 11.12.2014 для отримання постійного житла або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення складом сім`ї 2 особи. Проте, на адресу військової частини НОМЕР_1 було направлено лист квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, в якому зазначено, що не зважаючи на неодноразові роз`яснення членам житлових комісій, порушуючи вимоги керівних документів Міністерства оборони України, в черзі на отримання житла до теперішнього часу залишається перебувати військовослужбовець, який звільнений після закінчення строку контракту, тобто за власним бажанням. У зв`язку з чим, протоколом №10 від 04.07.2018 з доповненнями, внесеними протоколом №12 від 03.08.2019 ОСОБА_1 та його родину виключено з житлової черги військової частини НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Під час прийняття рішення житлова комісія керувалась вимогами положень наказу міністра оборони України «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями». Позивач посилається на наказ міністра оборони України «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» №380 від 31.07.2018, проте, зазначений наказ почав діяти лише 16.10.2018, тобто після прийняття рішення житловою комісією та виникнення спірних правовідносин. Таким чином, відповідач вважає, що всі дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

За змістом статті 118 Житлового кодексу Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Судом встановлено, що з 01 серпня 1993 року по 13.10.2017 ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України в останньому військовому званні майор-начальник геоінформаційної служби штабу. З 01.05.2014 по 21.04.2017 позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції. Згідно з наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.09.2017 № 163 його звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 6, у зв`язку з закінченням строку контракту, з урахуванням підпункту «І» пункту 1 частини восьмої ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації та який відслужив не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.10.2017 №117 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Центрально-Міського РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

Його вислуга років на військовій службі складає 24 роки 2 місяці у календарному обчисленні та для призначення пенсії.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 05.06.2015 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 (а.с. 26).

Перебував на квартирному обліку осіб які потребують поліпшення житла у військовій частині НОМЕР_1 , складом сім`ї 2 особи, у загальній черзі з 22.10.2002 на отримання житла та першочерговій черзі як учасник бойових дій з 11.12.2014.

Згідно з витягом з протоколу № 10 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2018, майора запасу ОСОБА_1 знято з квартирного обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 згідно з п. 12.6 наказу Міністра оборони України від 30.11.2011 та п. 9 ст. 12 З Згідно ж з п. 2.19 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз. 1 п. 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у п. 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. в зв`язку зі звільненням з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до ст. 37 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Житлового кодексу Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 2, 4, 5 ст. 40 ЖК Української РСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2)виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість, заслання або вислання; 5)подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 було затверджено «Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями».

Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п.1 Порядку).

Відповідно до пункту 24 цього Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року (далі - Порядок № 1081) військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку № 1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30).

Системний аналіз норм Порядку №1081 вказує на те, що даний Порядок не містить норм щодо зняття з обліку військовослужбовців, які потребують покращення житлових умов, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членів їх сімей, що мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, з тих підстав, що їх звільнено в запас чи відставку у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до п.2.18 Інструкції, затвердженої наказом МОУ №737 від 30.11.2011 (надалі - Інструкція), військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МОУ жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 2.16. Інструкції передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Згідно ж з п. 2.19 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз. 1 п. 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у п. 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, наведені норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями також не передбачають підстав для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.06.2018, справа № 752/5881/15-ц, провадження № 14-169цс18.

Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737, втратила чинність на підставі Наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380.

Вказаним наказом № 380 було затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, на яку посилається позивач в обгрунтування своїх вимог, та яка стала чинною після засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2018, на якій було прийнято протокол №10, згідно з яким, майора запасу ОСОБА_1 знято з квартирного обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 .

Разом з цим, зі змісту вказаної Інструкції вбачається, що ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (пункт 1). У зв`язку з цим, враховуючи, що позивач рахувався військовослужбовцем строкової служби, його посилання на вказану Інструкцію є безпідставними.

Таким чином встановлено, що на час звільнення у запас (за закінченням строку контракту) позивач мав стаж військової служби понад 24 років, разом з цим, ЖК Української РСР, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (ПКМУ №1081 від 03.08.2006) не містить норми щодо залишення на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині, у разі звільнення військовослужбовця у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, як і не містить таких положень Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737 та Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380.

За таких обставин, враховуючи відсутність правового регулювання правовідносин щодо обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині відносно військовослужбовців строкової служби, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , а саме: протоколу № 10 від 04.07.2018 з доповненням, внесеним протоколом №12 від 03.08.2019 та зобов`язання житлової комісії поновити позивача та родину у житловій черзі військової частини НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у списках на отримання постійного житла та списках осіб, що мають право на першочергове одержання жилих приміщень, оскільки відповідач у справі діяв на підставі чинного законодавства України.

У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає задоволенню.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 20000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 81, 89, 128, 131, 136, 141, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»», суд -

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування рішення військової частини, поновлення у житловій черзі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

-позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

-відповідач: військова частина НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складений 09.04.2021.

Суддя Р.О. Кузнецов