Справа № 507/184/21
Провадження № 2/507/160/2021
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді - Дармакуки Т.П.

при секретарі судового засідання - Копищик М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач - АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 19 листопада 2009 року ОСОБА_1 було надано кредит, у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. Оскільки позичальником належним чином не виконані зобов"язання за кредитним договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 41808 грн. 88 коп.

Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач - ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, в якій просив позов розглянути у його відсутність, позовні вимоги не визнав повністю, вказуючи на те, що він повністю розрахувався (а.с.60).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 25 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав від АТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок 2000 грн.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір № б/н від 19.11.2009 року, про що свідчить його підпис у заяві (а.с.17).

Довідками АТ КБ «ПриватБанк» стверджується, що відповідачу була надана кредитна картка та пролонгація відбулась 18.05.2017 року, у зв`язку із чим видана картка зі строком дії до 09/20 (а.с.15).

Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, вбачається, що кредитний ліміт картки був встановлений в розмірі 2000 грн., в подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався, так 18 травня 2017 року кредитний ліміт було збільшено до 15300 грн. (а.с.16).

Також встановлено, що відповідач користувався отриманими кредитними коштами і здійснював періодичне погашення кредиту, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості (а.с.5-14).

Згідно розрахунку банку, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань кредитного договору №б/н від 19.11.2009 року станом на 14.01.2021 року, заборгованість відповідача становить 41808 грн. 88 коп., яка складається із наступного: заборгованість за тілом кредиту - 33706 грн. 10 коп., в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту - 0 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту -8102 грн. 78 коп.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається із заяви від 19 листопада 2009 року , яку підписав ОСОБА_1 в АТ «Приватбанк», сторони обумовили розмір кредитного ліміту та розмір процентної ставки - 2,5 % на місяць на залишок заборгованості.

Правильність розміру нарахованих відсотків відповідач не спростовує, а отже заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 8102 грн. 78 коп. підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При цьому, суд зазначає, що не має підстав для застосування строків позовної давності до процентів, як того просив відповідач, оскільки із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти розраховані позивачем в межах строку позовної давності.

Окрім того, згідно матеріалів справи відповідач отримав від банку кредит у вигляді встановленого кредитному ліміту на платіжну картку. Згідно договору, кредитний ліміт відповідача був первісно встановлений - 2000 грн., 18 травня 2017 року кредитний ліміт було збільшено до 15300 грн, що також відповідає даними довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача. При цьому, суд вбачає, що у подальшому, 07 вересня 2020 року кредитний ліміт відповідача був зменшений та склав 0,00 грн. (а.с.16).

Як вбачається із руху по картковому рахунку, відповідач користувався вказаними кредитним коштами.

У той же час, визначена позивачем заборгованість за тілом кредиту у розмірі 33706 грн. 10 коп. не узгоджується з матеріалами справи, оскільки перевищує суму виданого кредитного ліміту, який становить 15300 грн. (встановлений згідно довідки позивача).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 401/1855/16-ц (провадження № 61-32875св18).

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріали справи не містять даних про те, що встановлений кредитний ліміт на платіжну картку відповідача у розмірі 15300 грн. був збільшений позивачем у встановленому законом порядку, а надані позивачем розрахунок заборгованості та виписка про рух коштів таких відомостей також не містять.

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15300 грн., що відповідає встановленому кредитному ліміту на платіжну картку та, відповідно, про відмову у стягненні суми заборгованості за тілом кредиту понад встановлений ліміт, який погоджений сторонами.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до змісту вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 26.01.2021 року на зазначену суму.

Враховуючи те, що позовні вимоги банку були задоволені лише частково, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам , що становить 1270 грн. 64 коп..

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

На підставі викладеного , керуючись ст.133, 141, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 525-526, 554, 625, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України , суд

ухвалив :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідн.н. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19.11.2009 року в сумі 23402 грн. 78 коп. та судового збору в розмірі 1270 грн. 64 коп., в задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дармакука Т.П.