ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 квітня 2021 року

м. Харків

справа №2-3347/11

провадження №22-ц/818/1386/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря Плахотнікової І.О.

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар»

позивач : Публічне акціонерне товариство Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2020 року, постановлену суддею Штих Т.В.,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ЗЕМЛЕДАР» звернулося із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Обґрунтовуючи свої доводи посилалося на те, що 16.09.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» видані виконавчі листи за № 2-3347/11, між тим у виконавчому листі зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа до 22.10.2014 року, у зв`язку з вищевикладеним просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів за № 2-3347/11.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» про поновленя пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанкв особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа згідно ухвали від 13 липня 2020 року по рішенню Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.10.2011 за позовом ПАТ Кредитпромбанк в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк, яким задоволено у повному обсязі позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Кредитпромбанк заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565,11 доларів США (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять доларів США 11 центів), що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1дол. США = 7.9258, складає 266 030,34 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в новому складі суду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що фактично вирішуючи питання про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання суд вирішив зазначене питання за відсутності на те жодних поважних причин. Зазначає, що в описовій частині ухвали суду від 17 листопада 2020 року зазначене лише про невиконання рішення суду, а тому поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання це необхідна умова виконання рішення суду. Ухвалюючи відповідне судове рішення суд обмежився лише загальним формулюваннями, не навів жодних конкретних обставин, які б дійсно могли бути поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Вказує, що з копії виконавчого листа вбачається, що рішення суду набрало чинності 22 жовтня 2011 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 22 жовтня 2014 року. Вказує, що ТОВ «Компанія Земледар» було повідомлено про те, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до пункту 9 частині 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Одночасно у відповіді було надане роз`яснення стосовно питання правонаступництва та вказане про те, що для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якої вони були обов`язковими для сторони яку правонаступник замінив. Також вказує, що розглядаючи справу, суд першої інстанції також допустив порушення процесуальних прав ОСОБА_1 яке полягає в тому, що останнього не було належним чином повідомлено про дату та час судового розгляду.

Директор ТОВ «Земледар» надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що виконавчий лист неможливо було пред`явити до виконання, оскільки він був складений невірно, а саме зазначено, що виконавчий лист видано 16 вересня 2020 року, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 22 жовтня 2014 року. Вказує, що термін виконавчих листів до виконання був пропущений через обставини, що не залежали від заявника, тому судом вірно встановлено, що стягувачем строку пропущено з поважних причин.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565, 11 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 16.04.2010 року складає 266 030, 34 грн. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 76-77).

26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с. 82-87), в тому числі за зобов`язанням, яке виникло на підставі договору № 7222/02/07-N від 11.04.2007 про надання ОСОБА_1 кредиту (а.с. 88).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.12.2014 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні за виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова № 2-3347/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 7222/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33 565, 11 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 16.04.2010 року складає 266 030, 34 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн., та витрат за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.(а.с. 99-100).

14.01.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № 2127/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.(а.с. 4 т. 1 )

18.02.2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Компанія «Земледар» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. (а.с. 127).

27.05.2020 року ТОВ «Компанія «Земледар» звернулося із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. (а.с. 1-3 т. 1)

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2020 року заяву ТОВ «Компанія Земледар» задоволено. Замінено вибулого стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на його правонаступника ТОВ «Компанія «Земледар» у справі № 2-3347/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.(а.с. 39-40 т.1)

01.10.2020 року директор ТОВ «ЗЕМЛЕДАР» звернувся із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Обґрунтовуючи свої доводи посилався на те, що 16.09.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» видані виконавчі листи за № 2-3347/11, між тим у виконавчому листі зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа до 22.10.2014 року, у зв`язку з вищевикладеним просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листі за № 2-3347/11.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК).

Згідно вимог ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Задовольняючи заяву ТОВ «Земледар» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку є поважними та в інший спосіб рішення суду може бути не виконаним.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суду не наведено, відповідних доказів не надано, суд першої інстанції обґрунтування цього не навів.

Так з матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 18.04.2012 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3347/11 від 20.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 722/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33565,11 доларів США, що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1 долар США = 7,9258 грн., що складає 266030,34 грн.

За змістом відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 13.05.2020 року № 55746 згідно даних спецрозділу автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження: ВП № 32186251 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 722/02/07-N від 11.04.2007 року у сумі 33565,11 доларів США, що за курсом НБУ встановленим 16.04.2010 року 1 долар США = 7,9258 грн., складає 266030,34 грн.; ВП № 32186503 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3347/11 від 20.03.2012 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» витрат по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн.

Згідно даних спецрозділу автоматизованої системи виконавчих проваджень, 23.09.2015 року державним виконавцем за вищевказаними виконавчими провадженнями винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» - встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника (в редакції Закону, що діяла до 05.10.2016 року).

Згідно частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»(у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016року №1404-VIII (Закон № 1404-VIII) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», який набув чинності 04 жовтня 2016 року передбачають, що виконавчі документи, строк пред`явлення до виконання яких не сплинув на час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме у трирічний строк.

З матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення та набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа сплив.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 23.09.2016 року.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та принципом пропорційності у цивільному судочинстві. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Заявником не надано до суду визначених у ст. 76 ЦПК України належних і допустимих доказів про наявність поважних причин, з яких стягувач на протязі тривалого часу поза межами визначеного ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку не звернув виконавчі документи до примусового виконання, то колегія суддів не вбачає законних підстав для поновлення цього строку.

Представник ТОВ «Земледар» помилково вважає, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа не можна вважати таким, що сплив, оскільки право вимоги заявник набув лише 18.02.2020 року.

Такі доводи не гуртуються на законі, заявник не враховує вимоги ч 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У даному випадку стягувач внаслідок своєї тривалої бездіяльності, яка не була виправдана поважними причинами, не продемонстрував зацікавленості у виконанні рішення суду на свою користь у примусовому порядку, тому боржник відповідно до ст. 433 ЦПК України з урахування принципу правової визначеності вправі розраховувати на те, що у такому випадку суд не має поновлювати процесуальний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Верховний Суд України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Поважних причин того, чому у строк встановлений законом виконавчий лист не було пред`явлено до виконання не встановлено, відповідних доказів суду не надано.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Земледар» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна