Справа № 541/1667/20
Номер провадження 2/541/92/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судових засідань Ніколаєнко М.В.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВС Т А Н О В И В:

04.09.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - мати ОСОБА_1 . В наслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок був куплений ОСОБА_4 12 липня 2000 року у ОСОБА_5 через дочірнє підприємство товарної біржі «Полтавська регіональна біржа- нерухомості» та заповіла його дочці ОСОБА_1 .

Продавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її спадкоємцями та правонаступниками є дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом, вона отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відтак, позивачка просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 10.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.27).

Ухвалою суду від 02.10.2020 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 84).

В подальшому, за наслідками повторного автоматизованого головуючим по справі визначено суддю Городівського О.А. (а.с.94).

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала просила визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, як то передбачено ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позовну заву не направили (а.с. 103,104).

Ухвалою суду від 16.04.2021 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5).

До складу спадкового майна, що залишилось після її смерті, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , куплений 12 липня 2000 року ОСОБА_4 у ОСОБА_5 через дочірнє підприємство товарної біржі «Полтавська регіональна біржа- нерухомості», що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.10).

ОСОБА_4 за життя склала заповіт від 10.06.2016, яким заповіла ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , що підтверджується заповітом (а.с.52).

Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 208-Т від 09 червня 2020 року, виданої на ім`я позивача вказано, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за реєстровим номером 436 в реєстровій книзі №3 за ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 12.07.2000 зареєстрованого на ДПТБ «Полтавська регіональна біржа нерухомості» (а.с.13).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння Перша миргородська державна нотаріальна контора відмовила позивачу, в зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, отже документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 4).

Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того. п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно.

Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 на праві власності житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами підтверджений, а тому зазначений будинок з господарськими будівлями входить до складу спадщини після смерті останньої. Позивач є спадкоємцем за заповітом, вчинила дії по прийняттю спадщини, тому вона набула право на це майно в порядку спадкування. Це право відповідачами не оспорюється.

Оскільки право позивача на оформлення її спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами порушено, то воно підлягає судовому захисту.

Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1233, 1234, 1268 ЦК України,ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 263, 264, 265, 266, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою смт Ромодан Миргородського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з коридору-1, площею-5,4 м2, житлової кімнати-2, площею-9,8 м2, кухні-3, площею-5,2 м2, житлової кімнати-4, площею-8,4 м2, коридору-І, площею-8,4 м2, самого будинку-А-1, прибудови- а, погрібу-Д, сараю-літня кухня-Е, сараю-прибудова-Є, літній душ-Ж, навіс-З, вбиральня-И, після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 19.04.2021 року.

Суддя О. А. Городівський