УХВАЛА

про залишення без розгляду

05 квітня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Петрова Д.В. при секретарі судового засідання Бурдун М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Наталії Григорівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінік», Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання правочину недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2021, цивільну справу № 758/10300/19 (номер провадження 2/758/1363/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., на підставі рішень зборів суддів Подільського районного суду м. Києва № 1 від 04.01.2021, № 2 від 12.01.2021 та № 3 від 14.01.2021.

25.01.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит», приватного нотаріуса КМНО Миргородської Н.Г. про визнання правочину недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено зазначену цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 25.02.2021 о 14:00 год.

25 лютого 2021 року у судове засідання сторони не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 05.04.2021 на 12:00 год. у зв`язку з неявкою сторін.

05 квітня 2021 року о 12:00 год позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання.

Отже позивач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, двічі не з`явився в судове засідання: 25.02.2021 о 14:00 годині та 05.04.2021 о 12:00 годині, про причину неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Судом позивач повідомлявся за адресою, вказаною ним в позовній заяві.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, враховуючи, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит», приватного нотаріуса КМНО Миргородської Н.Г., треті особи: ТОВ «Фінік», Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання правочину недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння, підлягає залишенню без розгляду.

За таких обставин, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Наталії Григорівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінік», Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання правочину недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д. В. Петров