Провадження № 2-н/760/128/21
В справі № 760/3217/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І. А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою і просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 7198 грн. 85 коп., з якої: основний борг - 6885 грн. 57 коп., 3% річних - 123 грн. 32 коп., індекс інфляції - 189 грн. 96 коп., а також судовий збір.

Заявник в обґрунтування заявлених вимог вказав, що внаслідок неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість за спожиті послуги за період з липня 2019 року по листопад 2020 року в розмірі 7198 грн. 85 коп.

У видачі судового наказу має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 161 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, в тому числі, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відносини між споживачем та постачальником житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

З матеріалів заяви та додатків до неї вбачається, що заявником надано копія свідоцтва про право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , яке було видано 23.01.2009 року. Також наданий комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг від 19 серпня 2009 року, який був підписаний між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та ОСОБА_1 (по дорученню ОСОБА_2 ). Однак, суд не приймає до уваги такі документи, оскільки відсутні підтвердження, що вони є дійсними на сьогоднішній день.

Крім того, суддя звертає увагу заявника на те, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Виходячи з цього, в видачі судового наказу має бути відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Усатова І.А.