Справа № 143/95/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді Бойка А.В.,

з участю секретаря судових засідань Москаленко С. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Погребищенської міської ради про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності, визнання права власності на квартиру, -

Встановив:

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Погребищенської міської ради про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності, визнання права власності на квартиру.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.1996 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також їхні батьки - мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5 , приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати ОСОБА_4 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і батько позивачів ОСОБА_5 .

Після смерті спадкодавців, у встановлений законом строк позивачі прийняли спадщину, що їм належала, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на належні спадкодавцям частки квартири АДРЕСА_1 , їм було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи видані на квартиру №4 без зазначення номера житлового будинку та у свідоцтві про право власності не визначено частку кожного із співвласників.

В судове засіданні позивачі не з`явилися, подали заяви у яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, справу просили розглянути у її відсутності.

Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просив розглянути у його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Беззаперечно встановлено, що померлий 23.07.2019 ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть а.с.12) згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизував квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, вищезазначена квартира була приватизована на ОСОБА_5 та членів його сім`ї: дружину ОСОБА_4 , сина ОСОБА_1 та дочку ОСОБА_3 (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а. с. 11), а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (а. с. 12).

Після смерті спадкодавців позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у визначений законом строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а. с. 43, зворотній бік а. с. 45) та оформили свої спадкові право на земельні ділянки (а. с. 21-22), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 їм було відмовлено, оскільки у правовстановлюючих документах на квартиру було виявлено ряд розбіжностей, а також не визначена частка майна, яка належала кожному із співвласників (а. с. 14).

Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються:

-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

-ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом;

-ч.1 ст.368 ЦК України, відповідно до якої спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю;

-ч.2 ст.370 ЦК України, якою встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду;

-ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що частки співвласників, а саме: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також їхніх батьків - матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рівними, тобто по 1/4 частці кожного, позивачі, як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину, однак не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину на квартиру, то з метою захисту майнових прав позивачів, необхідно визнати за ними право власності на це майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визначити, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та становлять по 1/4 частці кожного із співвласників.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на ј частку квартири №4, загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., що складається з житлової кімнати позначеної за номером 2, житлової кімнати позначеної за номером 3, житлової кімнати позначеної за номером 4, кухні позначеної за номером 5, ванної кімнати позначеної за номером 6, коридора позначеного за номером 1, яка знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на ј частку квартири №4, загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., що складається з житлової кімнати позначеної за номером 2, житлової кімнати позначеної за номером 3, житлової кімнати позначеної за номером 4, кухні позначеної за номером 5, ванної кімнати позначеної за номером 6, коридора позначеного за номером 1, яка знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя