УХВАЛА

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 310/7174/19

провадження № 61-5354ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання права власності на майно, зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: камера відеоспостереження NICVISIONсоlог саmега модель DS - 2СЕ16DОТ - ІТ5F3.6 mm SNC06801334; камера відеоспостереження NICVISIONсоlог саmега модель DS - 2СЕ16DОТ- ІТ5F3.6 mm SNC06802993; камера відеоспостереження NICVISIONсоlог саmега модель DS - 2СЕ16DОТ -ІТ5F3.6 mm SNC06802891; камера відеоспостереження NICVISIONсоlог саmега модель DS - 2СЕ16DОТ -ІТ5F3.6 mm SNC06802994 та зняти арешт даного рухомого майна, накладений постановою Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 01 березня 2019 року про опис та арешт майна боржника в рамках виконання виконавчих листів № 2 - 2000/11 та № 2 -815/11.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: камера відеоспостереження NICVISION соlог саmега модель DS - 2СЕ16DОТ - ІТ5F3.6 mm SNC06801334; камера відеоспостереження NICVISIONсоlог саmега модель DS - 2СЕ16DОТ- ІТ5F3.6 mm SNC06802993; камера відеоспостереження NICVISIONсоlог саmега модель DS - 2СЕ16DОТ -ІТ5F3.6 mm SNC06802891; камера відеоспостереження NICVISIONсоlог саmега модель DS - 2СЕ16DОТ -ІТ5F3.6 mm SNC06802994.

Знято арешт із зазначеного рухомого майна, накладений постановою Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 01 березня 2019 року про опис та арешт майна боржника в рамках виконання виконавчих листів № 2 - 2000/11 та № 2 -815/11. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2020 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси особи, яка не була залучена до участі у справі, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, при цьому роз`яснив право звернення до суду з новим позовом до належних відповідачів.

29 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі визнання права власності на майно, зняття арешту з нерухомого майна.

Отже, зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справою, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання права власності на майно, зняття арешту з нерухомого майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат