Справа № 185/2762/20
Провадження № 2/185/241/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Ольхової К.А., за участю позивача та представника третьої особи - Волобуєвої І.О., представника відповідача - Рикової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/2762/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання умови договору недійсною, зобов`язання відновити становище особистого рахунку № НОМЕР_1 та внести відомості про зменшення суми заборгованості, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, в якому просила визнати недійсною несправедливу, яка порушує права споживача, умову Договору №1031516 про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 12 лютого 2014 року, укладеного між Комунальним підприємством «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» і ОСОБА_1 , що викладена в пункті 6.5: «На момент укладення договору сума заборгованості Споживача за послуги водопостачання та водовідведення складає 2751,65 грн. Споживач зобов`язується вирішити питання про погашення заборгованості перед Виконавцем на 01.03.14.»; зобов`язати Комунальне підприємство «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради відновити становище особистого рахунку № 1 -1031516 станом на момент укладення Договору № 1031516 про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 12 лютого 2014 року відповідно до його становища на 31 жовтня 2006 року шляхом здійснення перерахунку суми заборгованості в розмірі дві тисячі триста дві гривні п`ятдесят п`ять копійок (2 302 грн. 55 коп.), яка була нарахована в період з 01 листопада 2006 року по 01 травня 2010 року, в сторону її зменшення до суми нуль гривень нуль копійок (0 грн. 00 коп.) та внести відповідні відомості про зменшення суми заборгованості по особистому рахунку № НОМЕР_1 на суму 2 302 грн. 55 коп. до внутрішньої і вихідної документації цього підприємства, на підставі якої встановлюється сума заборгованості ОСОБА_1 для призначення житлової субсидії; стягнути з Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради грошові кошти в сумі шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок (6 500 грн. 00 коп.) на відшкодування ОСОБА_1 завданої моральної шкоди, яка не підлягає оподаткуванню.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя була власником приватизованої квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим припинились правовідносини по наданню послуг з централізованого водопостачання і водовідведення в цю квартиру. У мати була невелика пенсія, тому призначалась житлова субсидія, у зв`язку з чим послуги оплачувались частково ОСОБА_3 і частково за рахунок бюджетних коштів у виді житлової субсидії, та заборгованості не було. Після смерті ОСОБА_3 право власності на вказану квартиру перейшло до доньок ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в рівних частинах кожній на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 квітня 1999 року серія АВА №506730. В свідоцтві зазначено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживають за іншими адресами: ОСОБА_1 проживає в м. Дніпропетровську (назва на цей час - АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 в АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 з 29 грудня 1995 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , згідно штампу В паспорті, та весь час постійно проживає за цією адресою і отримує житлову субсидію. Проживаючи за вищевказаною адресою в с. Богданівка, ОСОБА_2 працювала медичною сестрою в Санаторії-профілакторії «Самара», який знаходиться в хуторі Самарський Павлоградського району на відстані приблизно 10,7 км від с. Богданівка згідно розрахунку програми Карти Google. ОСОБА_2 не залучена до участі у справі, тому що Відповідач заявляє вимоги про сплату суми 2302,55 грн. саме до позивача. ОСОБА_1 з 1991 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 і постійно проживала за вказаною адресою, працюючи на різних підприємствах м. Дніпра. Зокрема, в спірний період з листопада 2006 року по квітень 2010 року, ОСОБА_1 працювала менеджером зі збуту продукції в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтеркорн», про що зроблений запис в трудовій книжці. Робоче місце знаходилось на території заводу - Приватне акціонерне товариство «Інтеркорн Корн Просессінг Індастрі» за адресою: м. Дніпро, вул. Малиновського, 120. Після смерті ОСОБА_3 в квартирі ніхто не проживав до 2014 року. ОСОБА_1 проживала і працювала в м. Дніпрі, а ОСОБА_2 проживала в с. Богданівка Павлоградського району і працювала в цьому ж селі та хуторі Самарському Павлоградського району, тому використовувати послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в квартирі не було кому із-за відсутності в квартирі споживачів.

З дня укладення Договору N91031516 між КП «Павлоградводоканал» і ОСОБА_1 12 лютого 2014 року позивач своєчасно оплачує Відповідачу послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. З 24 лютого 2014 року обсяг спожитих мною води і стоків обчислюються згідно показників лічильника, встановленого в квартирі.

В позасудовому порядку вирішити спір не вдалося, наявність заборгованості перешкоджає оформленню субсидії.

За період з 01 листопада 2006 року по 01 березня 2010 року (за 3 роки 6 місяців) Відповідач нарахував мені кількість нібито спожитої води і стоків в розмірі 354 куб, м. Виходячи із мого фактичного середнього споживання води за місяць впродовж 6 років - 0,54 куб м (див. вище), за 3 роки 6 місяців, у разі користування послугами, моє споживання становило би 38,9 куб, м (0,54 куб. м * 72 місяці). Але Відповідач вимагає сплатити йому за нібито спожиту воду і стоки в кількості 354 куб, м, що в 9.1 разів більше можливого фактичного споживання (354 куб. м / 38,9 куб м).

Включення до Договору п.6.5 умови про обов`язок споживача оплатити заборгованість за минулий період, який не охоплюється Договором, є незаконними діями монополіста послуги. Умова Договору, викладена в п.6.5, відповідно до пунктів 2,3 ч.3, ч.4 ст.18, пунктів 3,4 ст.21 3акону України «Про захист прав споживачів» є несправедливою та такою, що порушує права споживача, тому підлягає визнанню недійсною на підставі статей ч.1 ст.203, ст.ст.215,217 Цивільного кодексу України, ч.ч.5,7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч.1 ст.18 3акону України «Про захист прав споживачів» недійсність пункту 6.5 Договору не тягне за собою недійсність Договору повністю, а лише зобов`язує Відповідача вирішувати питання, пов`язані із сумою боргу в розмірі 2302,55 грн., що була нарахована по особистому рахунку № НОМЕР_1 в період з 01 листопада 2006 року по 01 травня 2010 року до укладення Договору, нормами діючого законодавства, а не Договором, в якому відсутні умови про його зворотню дію.

Небажання Відповідача розв`язати спірну ситуацію позасудовим способом негативно позначилося на психологічному і фізичному стані, привело до душевних страждань, втрати особистого часу для захисту своєї майнової та немайнової сфери, яке могло бути витрачено на свій розсуд для розвитку особистості, поліпшення фізичного стану та інтелектуального розвитку, допомоги друзям. Постійні вимоги Відповідача впродовж останніх 6 років 2 місяців сплатити йому 2302,55 грн. з погрозами відключити водопостачання і водовідведення тримало в постійній напрузі, з переживаннями, що останній дійсно може вчинити такі дії і лишити нормальної життєдіяльності.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради про визнання умови договору недійсною, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , як співвласника квартири АДРЕСА_1 , оскільки спірна заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення утворилась в період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року, тобто в період до укладення між позивачем та відповідачем договору №1031516 від 12 лютого 2014 року, згідно якого послуги надаються споживачу, ОСОБА_1 .

Згідно письмових пояснень третьої особи, ОСОБА_2 просила позов задовольнити. Вказала, що її було залучено до участі у справі з порушенням вимог ЦПК України, вона не повинна відповідати за спірною заборгованістю за послуги водопостачання та водовідведення утворилась в період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року в розмірі 2302,55 грн, в період утворення вказаного боргу ОСОБА_2 проживала за іншою адресою та споживала послуги в іншому населеному пункті за адресою проживання, як і ОСОБА_1 . Просила застосувати строк позовної давності до вимог Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради про сплату заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, яка утворилась в період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року в розмірі 2302,55 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 як позивач підтримала позов, просила його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 як представник третьої особи просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, вказала що спірна заборгованість була нарахована за адресою ОСОБА_1 за нормами споживання, які були затверджені відповідним рішенням, позивач не зверталась до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради із заявами про встановлення запірної арматури, опломбування в спірний період, враховуючи її твердження про не проживання за адресою утворення заборгованості, лічильник водопостачання в квартирі встановлено не було, припинення нарахування за послуги водопостачання та водовідведення можливо було на підставі письмової заяви споживача, якої не було подано до відповідача. Представник відповідача вказала, що умови укладеного договору N1031516 від 12 лютого 2014 року відповідають вимогам законодавства щодо Типового договору, зокрема п.20 постанови Кабінету Міністрів України, якою затверджено форму Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, договір було підписано позивачем без зауважень, щодо його оскарження строк сплив.

Згідно відзиву на позов, відповідач вказує, що 12.02.2014 року до КП «Павлоградводоканал» звернулась позивач з наміром укласти договір на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і, підписавши його, прийняла умову, зазначену в п 6.5., що на момент укладання договору сума заборгованості Споживача послуги водопостачання та водовідведення складає 2751,65 грн. на 01.03.2014 року. Споживач зобов`язується вирішити питання про погашення заборгованості перед Виконавцем. Таким чином, Позивач визнала наявність заборгованості у встановленій сумі та зобов`язалась сплатити її. Крім тог позивач одразу після укладання вищезазначеного договору позивач сплатила 383,46 грн., що значно перевищує нарахування за послуги за лютий 2014 року, що свідчить про вчинення дій, спрямованих на погашення боргу. Оскільки в п.6.5. Договору зазначено, що на момент укладання Договору сума заборгованої, складає 2751,65 грн., а договір було укладено 14.02.2014 року, то, посилаючись на ст. 257 ЦК Україні позовна давність для оскарження цього пункту Договору сплинула. КП «Павлоградводоканал» не визнає позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки жодних підтверджених доказів про наявність моральної шкоди не надано.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 06.04.1999 року Першою Павлоградською держнотконторою.

12 лютого 2014 року між КП "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради і ОСОБА_1 було укладено договір №1031516 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно п.6.5 вказаного вище договору на момент укладення договору сума заборгованості споживача за послуги водопостачання та водовідведення складає 2751,65 грн. Споживач зобов`язується вирішити питання про погашення заборгованості перед виконавцем.

При цьому, вказаний пункт містить відмітку «на 01.03.2014».

Позивач просить визнати вказаний пункт несправедливим.

Відповідач просить застосувати строк позовної давності.

Згідно вимог статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу , загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 ст.267, ч.1 ст.261 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права або охоронюваного законом інтересу особи. Тобто правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права, а відтак і обґрунтованості позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що перш ніж застосовувати позовну давність, необхідно з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтереси не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Відповідно до ч.2 ст.18 3акону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

На момент підписання сторонами договору від 12 лютого 2014 року №1031516 за особистим рахунком № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , була заборгованість в розмірі 2751,65 грн.

Позивач, підписавши вказаний договір, погодилась із розміром вказаної заборгованості, оскільки при підписанні вказаного договору не заявила жодних зауважень, при підписанні було уточнено тільки період утворення заборгованості - на 01.03.2014 року.

Незважаючи на монопольне становище Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради при наданні послуг, позивач мала право підписати договір із зауваженнями так само, як письмово в договорі було уточнено період утворення заборгованості.

Як вбачається, з додатків до позову, позивач звернулась письмово до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради із клопотанням списання заборгованості в розмірі 2302,55 грн тільки 20 вересня 2019 року.

Суд зважає, що спірна заборгованість утворилась в період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року, договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення був підписаний позивачем 12 лютого 2014 року.

При цьому, позивач не зверталась за захистом своїх прав з приводу оскарження заборгованості протягом шести років після підписання договору та протягом десяти років після утворення заборгованості, а звернулась до суду тільки у зв`язку з необхідністю оформити субсидію та неможливість це зробити через наявність заборгованості, що свідчить про те, що позивач намагається уникнути сплати боргу за послуги водопостачання та водовідведення.

Таким чином, приходить до висновку про відсутність законних та обґрунтованих підстав для визнання недійсною п.6.5 договору від 12 лютого 2014 року №1031516, як умови, що порушує права споживача.

Позивач просить зобов`язати Комунальне підприємство "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради відновити становище особистого рахунку № НОМЕР_1 та внести відомості про зменшення суми заборгованості, яка була нарахована за період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року, в розмірі 2302,55 грн.

Відповідно до п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Представник відповідача в судовому засіданні вказала, що заяв від позивача не надходило, що не заперечувала позивач.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилалась, що фактично за адресою споживання послуг АДРЕСА_1 , ніхто не проживав, оскільки і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 були зареєстровані і проживали в інших населених пунктах.

Згідно інформації, наданої відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, від 11.02.2021 року №104/р, в період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованих осіб не було.

Згідно довідки Богданівської сільської ради Павлоградського району від 17.02.2021 року №413, даних паспорту ОСОБА_2 , її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , з 21.03.2000 року.

Згідно довідок ТОВ «ЖЕК №1» від 30.05.2011 року №128, ДП «Оріль» від 14.05.2004 року №27, даних паспорту ОСОБА_1 , її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту ОСББ «Соборна, 54» від 23.02.2021 року, жителі будинку АДРЕСА_1 вказують, що квартира НОМЕР_4 , яка знаходиться за вказаною адресою, ніколи не передавалась в оренду.

Представник відповідача вказала в судовому засіданні, що за адресою АДРЕСА_1 , була нарахована заборгованість в сумі 2302,55 грн за надані послуги в період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року, на підставі наказу КП «Павлоградводоканал» від 16.10.2016 року №306 виходячи з норми споживання на 1 людину, як абоненту, в квартирі якої була відсутня опломбована КП «Павлоградводоканал» запірна арматура за відсутності встановленого лічильника води.

12 лютого 2014 року ОСОБА_1 було підписано договір №1031516 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 , згідно п.6.5 якого споживач підтвердила наявність заборгованості за надані послуги станом на 01.03.2014 року в розмірі 2751,65 грн.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що ОСОБА_1 на виконання п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, не подавала до КП «Павлоградводоканал» письмової заяви споживача про тимчасову відсутність, згідно п.6.5 укладеного договору від 12 лютого 2014 року №1031516 визнала наявність заборгованості, суд приходить до висновку про відсутність законних та обґрунтованих підстав для внесення відомостей до особового рахунку про зменшення суми заборгованості.

Позивач та третя особа звернулись із заявами про застосування позовної давності до заборгованості в сумі 2302,55 грн, що нарахована Комунальним підприємством "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради за період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року.

Згідно вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Враховуючи, що Комунальним підприємством "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради у даній цивільній справі не заявлено вимогу про стягнення заборгованості в сумі 2302,55 грн, що нарахована за період з 01.11.2006 року по 01.05.2010 року за адресою АДРЕСА_1 , суд не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання умови договору недійсною, зобов`язання відновити становище особистого рахунку № НОМЕР_1 та внести відомості про зменшення суми заборгованості, зважаючи на відсутність підтвердження завдання діями Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради моральної шкоди позивачу, позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання умови договору недійсною, зобов`язання відновити становище особистого рахунку № НОМЕР_1 та внести відомості про зменшення суми заборгованості, відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Комунальне підприємство "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, код ЄДРПОУ, місцезнаходження: м.Павлоград, вул.Дніпровська, 41а.

Третя особа - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення у повному обсязі складено 19 квітня 2021 року.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона