ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/27/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №692/67/20 Категорія:
Доповідач в апеляційній інстанції
20 квітня 2021 року м. Черкаси:
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідачФетісова Т.Л.
cуддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Торопенко Н.М.
розглянувши заяву представника відповідача адвоката Сидоренка В.А. про прийняття додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП,
Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 14.01.2021 позовні вимоги у справі залишено без задоволення. Додатковим рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 01.02.2021 з відповідача на користь позивача стягнуто 8100,00 грн. судових витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та новим рішенням задовольнити його позовні вимоги.

Також апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 01.02.2021 подано представником відповідача адвокатом Сидоренком В.А., в якій він просив додаткове рішення змінити, стягнувши з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 24300,00 грн.

При перегляді справи апеляційним судом представник відповідача адвокат Сидоренко В.А. подав 15.03.2021 заяву про подання доказів судових витрат сторони в апеляційному суді після ухвалення рішення суду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23.03.2021 апеляційні скарги задоволено частково. Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 14.01.2021 та додаткове рішення від 01.02.2021 - скасовано. Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди залишено без задоволення. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 7000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а решту вимог про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Стягнуто із відповідача на користь позивача 924,88 грн. судового збору за розгляд цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій. Повернуто позивачу з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір за розгляд цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій у сумі 2102,00 грн. Стягнуто з позивача на користь відповідача 4536,00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат сторін у справі, апеляційний суд вказав, що позовні вимоги у справі задоволено на 44%, що обумовлює часткове покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до задоволеної частини вимог у справі (стягнення з відповідача на користь позивача) чи відхиленої (стягнення з позивача на користь відповідача).

У послідуючому 29.03.2021 представник відповідача адвокат Сидоренко В.А. подав апеляційному суду клопотання про доручення доказів судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі, яким просив стягнути з позивача на користь відповідача 9900,00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді справи.

Заявник зазначає, що при апеляційному розгляді справи він 2 години 09.03.2021 готував відзив на апеляційну скаргу за 3600 грн., 1,5 години 23.02.2021 готував апеляційну скаргу на додаткове рішення у справі за 2700 грн., 1 годину 23.03.2021 забезпечував судове представництво в апеляційному суді за 1800 грн. та 1 годину 24.03.2021 готував проект клопотання про включення до судових витрат замовника витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення за 1800 грн.

Згідно акта №2 від 24.03.2021 замовник ОСОБА_2 прийняв від АО «Євстігнєєв, Сидоренко і партнери» витрати на правничу допомогу на суму 9900,00 грн. Також заявник долучив ряд сертифікатів про підвищення адвокатом Сидоренко В.А. кваліфікації, що, за його доводами, свідчить про обґрунтованість поданого клопотання.

Дослідивши матеріали справи та поданого клопотання, заслухавши пояснення заявника адвоката Сидоренко В.А., за відсутності позивача ОСОБА_1 , який просив суд розглянути дане клопотання у його відсутність, апеляційний суд прийшов до такого висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постановах ВС від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 03.06.2020 у справі № 211/1674/19, від 19.08.2020 у справі №195/31/16-ц, від 18.11.2020 у справі №922/3706/19, від 17.12.2020 у справі №922/3708/19.

Далі, загальне правило розподілу судових витрат, до складу яких входять і витрати на професійну правничу допомогу адвоката, визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Отже під час вирішення питання про розподіл судових витрат апеляційний суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені статтею 141 ЦПК України, вирішує питання про розподіл судових витрат.

При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Така практика відображена в постанові ВС від 13.01.2021 у справі №596/2305/18-ц.

У даному випадку апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до умов договору, укладеного між відповідачем та його адвокатом, акту № 2 про приймання передачу правової допомоги (послуг) за договором № 66-С про надання правової допомоги від 12.02.2020 та додатку №1 до вказаного договору від 12.02.2020 ОСОБА_2 отримав професійну допомогу від адвоката під час апеляційного перегляду судового рішення на суму 9900 грн., та в нього виникло зобов`язання по оплаті отриманих ним послуг.

ВП ВС вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанова від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З вимог ч.2 ст.141 ЦПК України вбачається, що судові витрати, не пов`язані із судовим збором, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом у своїй постанові від 23.03.2021 вже визначено, що позовні вимоги у праві задоволено на 44 %, тобто на позивача має бути покладено 56 % від підтверджених витрат відповідача на правничу допомогу 9900 грн. * 56% = 5544 грн.

Одночасно апеляційний суд вважає за необхідне згідно вимог ч.3 ст.141 ЦПК України та беручи до уваги вищевказаний принцип пропорційності судових витрат до предмету спору, обмежити вказаний розмір відшкодування сумою 3000,00 грн., враховуючи предмет спору у справі з ціною позову 15 949,79 грн. про відшкодування шкоди, заподіяної позивачу протиправними діями відповідача, з яких задоволено судом 7000 грн. та при цьому вже стягнуто 4536 грн. на користь відповідача у відшкодування витрат на правничу допомогу, отриману ним при розгляді справи в суді першої інстанції, матеріальне становище сторін у справі, які є пенсіонерами та особами похилого віку та, відповідно, значенням даної справи для обох сторін.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу заявника на те, що факти дотримання чи недотримання ним, як адвокатом, вимог ст. 21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо обов`язку адвоката підвищувати свій професійний рівень, не входять до предмету доказування при вирішенні процесуального питання про розподіл судових витрат сторін у справі згідно положень ст. 141 ЦПК України, отже посилання на наявні у адвоката Сидоренка В.А. сертифікати про проходження курсів підвищення кваліфікації, про що зазначено у клопотання про винесення додаткового рішення у цій справі, не можуть впливати на розподіл судових витрат між сторонами по результатам розгляду справи.

Керуючись ст.ст.141, 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

заяву представника відповідача адвоката Сидоренка В.А. про прийняття додаткової постанови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді цієї справи.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Суддя-доповідач

Судді