Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 932/5312/21

Провадження № 2/932/2379/21

01 грудня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , з якого прохала стягувати на її користь, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн. на місяць, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обгрунтовує наступним чином. З березня 2011 року вона мешкала разом із відповідачем у незареєстрованому шлюбі, від якого має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач допомоги на утримання сина не надає, хоча зобов`язаний це робити. Відповідач має достатньо високий дохід, через що вважає, що він має можливість виплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. на місяць.

Ухвалою суду від 04.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представниця позивачки позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. Правом на подання відзиву не скористався. Пояснив, що на даний час він офіційно не працевлаштований, періодичні заробітки не дозволяють надавати допомогу дитині у бажаному позивачкою розмірі. Він має на утриманні матір, яка має низку захворювань, що потребують оперативного втручання, а тому і коштів з його боку. Прохав визначити розмір аліментів на розсуд суду

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, визнається відповідачем, сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 7741 від 05.07.2021 року, дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом із матір`ю у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно із довідкою про доходи за період часу з І кварталу 2019 року по ІІ квартал 2021 року, з 20.08.2019 року відповідач не працевлаштований, легальних доходів не має.

У липні 2021 року відповідачем здійснено грошовий переказ позиваці на суму 2000 грн.; у серпні на суму 2500 грн.; у вересні 2021 року на суму 2500 грн.

Відповідач є батьком і іншої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що вказує свідоцтво серії НОМЕР_1 , однак суду доказів утримання доньки не представлено.

Відповідач надав суду докази захворювань ОСОБА_7 , однак будь-які документи, що доводять родинні стосунки відповідача із цією особою у суду відсутні. Крім того, відповідач не надав доказів фінансової участі у лікуванні ОСОБА_7 , через що суд відхиляє його доводи поважності причин невиконання батьківського обов`язку та надмірного розміру аліментів, заявлених до стягнення позивачкою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно дост. 11 ЗУ "Про охорону дитинства"батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, Пленум Верховного Суду України упостанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст.189 цього Кодексубатькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів,строки їх виплати тощо) неповинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексіУкраїни відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.182 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка виховує сина і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою), рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей.

При цьому, факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При визначенні розміру аліментів суд, перш за все, керується інтересами дітей, які мають право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Окремо суд враховує і те, що відповідач, двічі поспіль, здійснював переказ на користь позивачки аліментів у розмірі 2500 грн., що фактично спростовує його доводи про фінансову неспроможність.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені положення Закону, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина у розмірі 3000 грн.

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до ч.3 ст.181СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В той же час, ч. 1 ст.192 СК України гарантує право платника аліментів звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову 08.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення суду складено 06.12.2021 року.

Суддя В.В. Куцевол