ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/85/20

Провадження № 22-ц/818/2632/21

20 квітня 2021 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Маміної О.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, ухвалене 22 січня 2021 року у складі судді Штих Т.В.,

УСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути зі ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8027 грн. 99 коп.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною відповідача. Шлюб між нею та відповідачем розірваний. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.04.18 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, також рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.19 змінено спосіб стягнення аліментів на ј частку всіх доходів щомісячно. Дитина часто хворіє, тому позивачці постійно приходиться нести додаткові витрати, пов`язані з лікуванням та фізичним розвитком дитини. З 13.07.2016 ОСОБА_3 , на підставі консультативного висновку спеціаліста-пульмолога встановлено діагноз - бронхіальна астма, перситентна течія, атопічний дерматит, еритемато-сквамозна форма, алергічний риніт. Дитина знаходиться на диспансерному обліку з 18.07.2016. Лікування періодичних захворювань, загострень хвороби вимагає значних коштів. У зв`язку із станом здоров`я сина, позивачка не може повноцінно працювати. Крім цього, дитина відвідує платний клуб дитячого розвитку « Смайлик» тому що, за станом здоров`я не може відвідувати дитячий учбовий заклад. Проте відповідач добровільно не бажає брати участі у додаткових витратах пов`язаних з лікуванням та розвитком дитини .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, ухвалене 22 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що дитина навчається додатково, відвідує курси чи навчається у дитячому клубі. Позивачка також не надала належні письмові докази того, що дитина дійсно потребує постійного лікування, а надані суду квитанції сплати за ліки не можуть свідчити про витрати, які викликані особливими обставинами.

23.02.2021 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилається на не повне з`ясування судом обставин справи, не дослідження доказів, порушення норм матеріального і процесуального права. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував хворобливого стану здоров`я сина, що доведений належними доказами. Вважає, що надала достатні та допустимі докази, а саме медичні довідки, медичні висновки та консультативний висновок, в яких вказано діагноз дитини та необхідність ним вживання ліків, потребу в додаткових дослідженнях медичних показників дитини. Придбання призначених лікарем лікарських засобів та здача аналізів дитиною підтверджені копіями чеків, що містяться в матеріалах справи. Відповідач є працездатним, та не повністю сплачує аліменти на утримання сина, що завдає ще більших матеріальних труднощів, оскільки позивачу необхідно утримувати та лікувати дитину самостійно. Вважає, допустим доказом чеки з Дитячого клубу « Смайлик» тому що вони є іменними та печаток не потребують.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої, частиною другою статті 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню..

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 6). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.04.18 з року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, також позивачем зазначається, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2019 року змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини його доходу, починаючи з 24 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 7).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.02.2021 № 56645549 ОСОБА_3 за період 30.06.2020 р. по 30.01.2021 має заборгованість по аліментах на утримання ОСОБА_3 в розмірі 15 893, 08 грн. (а.с.86 ).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей . Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню у рахунок відшкодування додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, надані суду мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

На підтвердження заявлених до ОСОБА_3 вимог ОСОБА_1 надала копію консультативного висновку спеціаліста -пульмолога від 13.07.16 р. яким встановлений діагноз ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - бронхіальна астма, перситентна течія, атопічний дерматит, еритемато-сквамозна форма, алергічний ринітта призначене лікування ( а.с. 12). Крім того нею надано довідки Міської дитячої поліклініки № 4 № 23/883 від 18.01.2018 про потребу дитини ( дитини-інваліда) у домашньому лікуванні та № 13/9 від 10.01.2019, якими зазначено, що ОСОБА_3 потребує домашнього догляду і знаходиться на диспансерному обліку з 18.07.2016 ( а.с. 13-14).

Випискою з медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 140 КЗОЗ Обласна дитяча лікарня № 1 від 16.01.2018 судом встановлено, що дитина перебувала на стаціонарному лікуванні з 01.01.2018 по 16.01.2018 з діагнозом бронхіальна астма, алергічний риніт, атонічний дерматит ( а.с. 20).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 140 КЗОЗ Обласна дитяча лікарня № 1 від 20.09.2019 судом встановлено, що дитина перебувала на стаціонарному лікуванні з 17.09.2019 по 20.09.2019 з діагнозом бронхіальна астма, алергічний риніт, атонічний дерматит ( а.с. 26).

Суд враховує, що згідно наданий позивачкою доказів, ОСОБА_3 встановлено діагноз - бронхіальна астма, перситентна течія, атопічний дерматит, еритемато-сквамозна форма, алергічний риніт, він перебуває на диспансерному обліку з 18.07.2016 та потребує домашнього догляду, періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні з діагнозом бронхіальна астма, алергічний риніт, атонічний дерматит, та робить висновок, що дитина потребує постійного лікування та має важкий стан здоров`я.

Судова колегія вважає належними та допустимими доказами надані позивачкою на підтвердження понесених додаткових витрат: чек від 17.11.17 на суму 100 грн., сплачений за проведення аналізу крові, підтверджений результатами аналізу крові від 17.11.2017, де зазначено, що кореспондент призначення КЗОЗ Міська дитяча поліклініка № 1- пацієнт ОСОБА_3 ( а.с. 15), чеками про придбання ліків від 22.11.17, 17.02.18, 06.02.18 на суму 483, 75 грн., що були призначені лікарем пульманологом від 01.11.2017, крім чеку ПН 2 на суму 219, 50 грн., оскільки на ньому не зазначено дати його пробиття касовим апаратом ( а.с. 16-17), чек від 10.01.18 на суму 226, 78 грн про придбання назонекс синус спрей назальний, призначення якого підтверджено випискою з медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого № 140 про знаходження ОСОБА_3 в умовах стаціонару з 03.01.2018 по 16.01.2018. Призначення інших ліків, придбання яких підтверджується чеками, що знаходяться на аркуші справи 21 не підтверджено, тому вони та є неналежними доказами по справі ( а.с. 20-21).

Крім того вищезазначеною випискою підтверджено також потреба у проведенні та сплата аналізів на IgE, мазок еозинофили, ІФА за призначенням лікаря, рахунок візіт № 180104/0а2у від 04.01.18 та рахунок візіт № 180104/7м від 04.01.18 на суму 700 грн. ( а.с. 22).

Сплачні за чеком від 17.02.18 ліки на суму 73, 60 грн., були призначені лікарем алергологом від 16.02.18. Призначення інших ліків, придбання яких підтверджується чеками, що знаходяться на аркуші справи 23 не підтверджено, тому суд не може врахувати їх при розрахунку суми додаткових витрат. (а.с. 23) .

Понесені позивачкою витрати, що підтверджується чеком від 22.10.18 та 29.10.18 на суму 569,8 грн., здійснені за призначеннями лікаря, що підтверджується даними консультативного висновку спеціаліста від 22.10.18 та 29.10.18 ( а.с. 27-28).

З виписки з медичної карти амбулаторного ( стаціонарного ) хворого № 19085 вбачається призначення дитині клінічного аналізу, який відповідно до даних рахунку -візиту від 17.09.19 коштував 150 грн. ( а.с.36).

З довідки про клінічний аналіз крові від 10.11.17 вбачається, що зазначений аналіз зроблений «без направлення». Таким чином позивач зверталась до установи для проведення аналізу самостійно без призначення лікаря, тому цей доказ не може бути прийнятий судом

Одночасно колегією суддів встановлено, що підстав для стягнення за рахунком -візит від 21.09.19 на суму 2090 грн. не має, виходячи з дати, коли проводилася оплата, та неможливості встановити, за яким саме призначенням лікаря проводився клінічний аналіз ( а.с.36).

Згідно призначення лікаря алерголога, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста позивачка придбавала ліки на суму 178, 00 грн чек від 30.10 19 ( а.с. 42-43).

Необхідність придбання позивачкою ліків за чеками від 02.12.19 та 07.12.19 в розмірі 546,6 грн. підтверджена призначеннями лікаря, згідно консультативного висновку спеціаліста від 02.11.19 ( а.с. 45-46).

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази призначення ліків та проведення лікування ОСОБА_3 в дати, коли проводилася придбання цих ліків або в певний період до цього, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення грошових сум за чеками від 20.10.2018, 19.10.2018, 10.10.18, 01.11.18 , 05.04.19, 08.04.19, 22.04.19, 01.06.19, 17.09.19, 20.09.19, 01.10.19, 05.10.19, 09.10.19, 25.09.19, 22.10.19, у зв`язку із недоведеністю необхідності понесення зазначених витрат.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо ненадання позивачкою належних та допустимих доказів того, дитина навчається додатково, відвідує курси чи навчається у дитячому клубі. Копії товарних чеків дитячого клубу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не містять печаток чи будь яких інших реквізитів, які повинні містити документи про сплату коштів, не є іменними, таким чином не свідчать про навчання ОСОБА_3 у дитячому клубі. ( а.с. 47)

Крім того колегія суддів вважає, що позивачкою, в порушення ст. 185 СК України не надано доказів того, що дитина має якісь особливі здібності, які потребують додаткових матеріальних витрат.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що позивачкою доведені належним чином понесення нею додаткових витрат на утримання дитини на загальну суму 3 028 грн 53 коп. (100+483,75+226,78+700+73,6+569,8+150+178+546,6).

Позивачкою надані довідка про отримання соціальної допомоги № 1137 від 03.09.19, як малозабезпеченої сім`ї, довідка про дитину з багатодітної сім`ї ОСОБА_3 від 05.09.19, довідка про склад сім`ї від 02.01.20 р. ( а.с. 8-10). Разом с тим суду не надано доказів того, що позивачка не має доходів, тому судова колегія вважає, що вона також повинна брати участь у додаткових витратах пов`язаних з лікуванням дитини.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, з урахуванням вимог ст.180 СК щодо рівного обов`язку кожного із батьків брати участь у додаткових витратах пов`язаних з лікуванням дитини, з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін, а саме, що відповідач є працездатним, сплачує аліменти позивачці, разом з тим має заборгованість з їх виплати, також на те, що позивачка є працездатною, утримує багатодітну сім`ю самостійно, та має на утриманні їх спільну дитину з важким станом здоров`я, який потребує постійного лікування, вважає можливим стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 1514 грн 27 коп. (3 028,53 /2 ).

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга позивачки визнана судом обґрунтованою на 18,86%, при подачі апеляційної скарги сплаті підлягало 2102 грн 00 коп. судового збору, з відповідача в дохід держави належить стягнути 396 грн 43 коп. судового збору.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 383, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2021 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 1514 гривень 27 копійок додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 396 гривень 43 копійки судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 квітня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

О.В. Маміна