СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3658/21
ун. № 759/4052/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фавор» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу,

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернувся у березні 2021 року до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фавор» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 05.03.2021 року позов залишено без руху для надання можливості позивачу у десятиденний строк з моменту її отримання усунути недоліки у ній зазначені, яку було направлено позивачу за його адресою.

На виконання вимог ухвали від 05.03.2021 року позивачем було направлено до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої вбачається, що позивач недоліки так і не усунув. Так, згідно ухвали суду від 05.03.2021 року позивач повинен був уточнити позовні вимоги, зокрема про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначити ціну позову, навести обґрунтований розрахунок суми, що стягується та сплатити відповідний судовий збір в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до ціни позову. На виконання такої ухвали, була подана суду заява про уточнення позовних вимог згідно якої позивач ставить вимогу окрім стянення судових витрат про стягнення з відповідача на його користь 85 062 грн. 40 коп., проте що це за сума не зазначається у прохальній частині. Згідно уточненої заяви відсутні позовні вимоги про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, проте даних чи відмовляється від таких вимог позивач суду не вказано. Натомість, в заяві про уточнення позовних вимог (а.с.3 заяви) з"являється додаткова вимога про відшкодування моральної шкоди, яка в попередній редакції позову не заявлялася. Отже, позовні вимоги так і залишилися викладені не чітко і не зрозуміло, оскільки остаточна редакція прохальної частини не містить всіх вимог позивача, і ті що викладені є також не чіткими. Згідно принципу диспозитивності та змагальності сторін, суд не може на власний розсуд визначати позовні вимоги та обирати спосіб захисту прав. Враховуючи дану категорію справи, епідеміологічні заходи щодо COVID-19 в країні така цивільна справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, що також унеможливлює уточнювати, з"ясовувати дійсні наміри та вимоги позивача в судовому засіданні, який в силу ЦПК України має їх викласти чітко у своїй позовній заяві.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фавор» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу- вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Коваль О.А.