судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Тітова М. Ю. на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 березня 2021 року в справі № 686/4303/18 (провадження № 61-2882св19).
за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання правовідносин припиненими за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрпошта» на постанову Київського апеляційного суду від 08 січня 2019 року.
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрпошта» та просив визнати припиненим іпотечний договір, укладений між позивачем та ПАТ «Укрпошта», посвідчений 04 серпня 2016 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В. І., предметом якого є майнові права на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити обтяження за цим іпотечним договором, зареєстроване в реєстрі за № 1145.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року скасовано, позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпошта» про визнання правовідносин припиненими задоволено.

Визнано припиненим іпотечний договір від 04 серпня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 1144, укладений між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» та ОСОБА_1 , предметом іпотеки якого є майнові права на квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 , та який посвідчений 04 серпня 2016 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В. І.

Припинено обтяження за цим іпотечним договором, яке зареєстроване за номером № 1145. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У березні 2019 року АТ «Укрпошта» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08 січня 2019 року та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

- постанова Апеляційного суду Вінницької області від 29 травня 2018 року оскаржена в касаційному порядку, і остаточне рішення з приводу належного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором позики відсутнє;

- довідка Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 07 листопада 2017 року № 1496 не свідчить про погашення позики у повному обсязі, а лише підтверджує факт повернення коштів станом на 07 листопада 2017 року, а не у строки, встановлені договором позики;

- чинне законодавство не передбачає визнання припиненим договору іпотеки, оскільки правова природа припинення іпотеки є відмінною від визнання договору припиненим;

- апеляційний суд не вирішив клопотання про заміну відповідача з АТ «Укрпошта» на ПАТ «Укрпошта.

Постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрпошта» задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 08 січня 2019 року в частині позовних вимог про визнання припиненим договору іпотеки скасовано.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року в частині позовних вимог про визнання припиненим договору іпотеки змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанову Київського апеляційного суду від 08 січня 2019 року в частині позовних вимог про припинення обтяження за іпотечним договором залишити без змін.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що позовна вимога про визнання іпотечного договору припиненим не підлягає задоволенню з тих підстав, що не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 виконав у повному обсязі зобов`язання позичальника за договором позики, правильним є висновок апеляційного суду про припинення зобов`язання позивача як за договором позики, так і за договором іпотеки. Враховуючи викладене, вимога про припинення обтяження за договором іпотеки відповідає способу захисту порушеного права позивача.

З такими висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погодитися не можу і відповідно до вимог статті 35 ЦПК України висловлюю окрему думку.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», статті 593 ЦК України іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухома майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину;(пункт п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Внаслідок укладення договору іпотеки від 04 серпня 2016 року між УДППЗ «Укрпошта» та ОСОБА_1 було внесено відомості до Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про накладення обтяження на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації . Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У цій справі рішення про припинення іпотеки не ухвалювалося, відтак іпотека в установленому законом порядку не припинена.

За таких обставин вважаю, що висновки про наявність підстав для припинення обтяження за іпотечним договором є передчасними, оскільки судами у цій справі не ухвалювалося рішення про припинення іпотеки, а вказана вимога є похідною від вимоги про припинення зобов`язання за іпотечним договором.

Суддя М. Ю. Тітов