Постанова

Іменем України

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 766/14579/16-ц

провадження № 61-19708св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Корабельний (Комсомольський) районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Головного територіального управління у Херсонській області, Державне підприємство «Сетам»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Державного підприємства «Сетам», Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року у складі судді Дорошинської В. Е. та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Вейтас І. В., Бездрабко В. О., Приходько Л. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Корабельного (Комсомольського) районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - Корабельний РВ ДВС м. Херсона), Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»), ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів та протоколу електронних торгів недійсними.

Позовну заяву мотивовано тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2004 року була власником квартири АДРЕСА_1 . 17 вересня 2007 року вказану квартиру передано нею в іпотеку ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 6907С38, укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області в рахунок часткового задоволення позову вказаної банківської установи звернуто стягнення на належну їй квартиру шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6906С25, яка станом на 14 листопада 2014 року становить 5 801,67 дол. США, що еквівалентно 89 403,73 грн та пені в розмірі 35 499,08 грн, за кредитним договором № 6907С38, яка станом на 14 листопада 2014 року становить 10 795,05 дол. США, що еквівалентно 139 852,10 грн, та пені в розмірі 45 456,10 грн.

На виконання вказаного рішення суду у Корабельному РВ ВДВ м. Херсона перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 26 серпня 2015 року № 667/1428/14-ц, в межах якого 15 березня 2016 року актом проведено опис й арешт вказаної квартири, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності вартість спірної квартири становить 422 394,00 грн.

Проте ДП «Сетам» її було повідомлено листом від 17 липня 2016 року № 3193/18-18-16, що реалізація предмета іпотеки відбудеться шляхом проведення електронних торгів із зазначенням початкової ціни продажу майна 164 800,00 грн.

16 серпня 2016 року ДП «Сетам» їй направлено копію протоколу № 189976 про проведення електронних торгів по вказаному лоту.

Позивач вважає, що прилюдні торги проведені з порушенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; за початковою ціною продажу, втричі меншою ринкової ціни квартири, яка визначена експертом; без належного повідомлення про проведення електронних торгів у місцевих друкованих засобах масової інформації та із закінченням прилюдних торгів на 30 секунд раніше.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила: визнати електронні торги за лотом № 160809 з реалізації однокімнатної квартири, площею 35,6 кв. м, АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 189976 про проведення електронних торгів, недійсними; скасувати протокол електронних торгів № 189976, виданий ДП «Сетам» за результатами торгів; стягнути з Корабельного РВ ДВС м. Херсона на її користь судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано електронні торги за лотом № 160809 з реалізації однокімнатної квартири площею 35,6 кв. м, АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 189976 про проведення електронних торгів, недійсними. Скасовано протокол електронних торгів № 189976, виданий ДП «Сетам» за результатами торгів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірні торги були проведені з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відбулися за заниженою початковою ціною квартири, без опублікування належного повідомлення про торги у двох місцевих друкованих засобах масової інформації та із закінченням електронних торгів на 30 секунд раніше унормованого часу.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від18 січня 2018 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на спірні правовідносини не поширюється, оскільки кредит видано не на споживчі, а на інші цілі. Початкову ціну предмета іпотеки встановлено у рішенні апеляційного суду від 23 липня 2015 року, яке набрало законної сили. Інформацію про прилюдні торги відповідно до вимог закону оприлюднено у 2 засобах масової інформації. Інші порушення не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Постановою Верховного Суду від 29 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її адвокатом Риженком Д. О., задоволено.

Постанову Апеляційного суду Херсонської області від 18 січня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанову суду касаційної інстанції мотивовано тим, що всупереч вимогам статей 12, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження» апеляційний суд помилково вважав, що початкова ціна продажу предмета іпотеки, встановлена у рішенні Апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2015 року у розмірі 164 800,00 грн, є безумовною підставою для її зазначення як початкової під час здійснення процедури реалізації майна на прилюдних торгах.

При цьому апеляційний суд не врахував, що згідно з висновком про вартість майна від 22 червня 2016 року незалежної оцінки суб`єкта оціночної діяльності вартість квартири АДРЕСА_1 становить 422 394,00 грн.

Початкова ціна іпотечного майна під час прилюдних торгів була визначена в розмірі, втричі меншому, за визначену висновком про вартість майна від 22 червня 2016 року незалежної оцінки суб`єкта оціночної діяльності, чим істотно порушено права його власника як боржника у вказаному виконавчому провадженні.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року апеляційні скарги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно до повідомлення органу державної виконавчої служби від 07 липня 2016 року № 12782, згідно з висновком про вартість майна від 22 червня 2016 року незалежної оцінки суб`єктом оціночної діяльності вартість однокімнатної квартири, площею 35,6 кв. м, АДРЕСА_1 була визначена у розмірі 422 394,00 грн, тобто в рамках виконавчого провадження була визначена інша ціна предмета іпотеки. Втім реалізація іпотечного майна відбулась з початкової ціни, яка втричі менша за дійсну його вартість, чим було істотно порушено права його власника як боржника у вказаному виконавчому провадженні.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводів

У касаційних скаргах, поданих у листопаді 2019 року до Верховного Суду, ДП «Сетам», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року, ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Касаційну скаргу ДП «Сетам» мотивовано тим, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», необґрунтовано зазначив про те, нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, передано на реалізацію за заниженою ціною. Останнє не узгоджується з предметом заявлених позовних вимог у справі, оскільки стосується правомірності дій державного виконавця та має самостійний спосіб оскарження. Суди не врахували, що у такому випадку перевірці підлягають лише обставини наявності порушень Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

У постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17 зазначено, що визначення вартості майна не входить до предмета доказування при визнанні електронних торгів недійсними.

Висновки судів про те, що повідомлення в засобах масової інформації не містили повної інформації про предмет іпотеки, спростовуються публікацією на офіційному веб сайті ДП «Сетам». Суди не врахували, що за змістом статті 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Суди не залучили до участі у справі переможця прилюдних торгів.

Касаційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» мотивовано тим, що в останньому судовому засіданні в суді першої інстанції, яке відбулось 24 жовтня 2017 року, представником позивача змінено підстави позову без викладення їх у письмовому вигляді та без надання їх для ознайомлення сторонам у справі, чим порушено вимоги статті 31 ЦПК України 2004 року. Суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Позивач не надав суду доказів того, що прилюдні торги проведено з порушенням чинного законодавства України.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 мотивовано тим, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на спірні правовідносини сторін не поширюються, оскільки зміст кредитного договору не вказує на споживчий характер кредиту. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України, а оскільки підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням. Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги повідомлення про зміну власника спірного майна, яка відбулась у лютому 2018 року, що значною мірою порушує його права.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзивах на касаційні скарги ДП «Сетам» та ОСОБА_2 , поданих до суду у грудні 2019 року, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» зазначило про незаконність та необґрунтованість рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою ДП «Сетам», зупинено дію рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою АТ «Державний експортно-імпортний банк України», витребувано матеріали цивільної справи № 766/14579/16-ц із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про зупинення дії постанови Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2015 року у справі № 667/1428/14-ц позов ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про звернення стягнення на заставлене майно, виселення, зняття з реєстрації, задоволено частково. Звернуто стягнення на належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 164 800,00 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6906С25, укладеним 21 вересня 2006 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», та ОСОБА_3 , яка станом на 14 листопада 2014 року складає 5 801,67 дол. США, що еквівалентно 89 403,73 грн, та за кредитним договором № 6907С38, укладеним 17 вересня 2007 року між тими ж сторонами, яка станом на 14 листопада 2014 року становить 10 795,04 дол. США, що еквівалентно 139 852,10 грн.

На виконанні в Корабельному РВ ДВС у м. Херсоні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 26 серпня 2015 року № 667/1428/14-ц, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2015 року.

В межах вказаного виконавчого провадження 15 березня 2016 року проведено опис й арешт майна квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком про вартість майна від 22 червня 2016 року незалежної оцінки суб`єкта оціночної діяльності вартість квартири АДРЕСА_1 становить 422 394,00 грн, про що Комсомольський РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ в Херсонській області повідомив ОСОБА_1 листом від 07 липня 2016 року № 12782 (а. с. 10).

17 липня 2016 року ДП «Сетам» направило сторонам виконавчого провадження, а також Корабельному РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ в Херсонській області лист № 3193/18-18-16, у якому було повідомлено інформацію щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів.

08-10 серпня 2016 року ДП «Сетам» проведено прилюдні торги зі стартовою ціною предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 - 164 800,00 грн, за результатами торгів з оформленням спірного протоколу їх переможцем стала ОСОБА_2 з ціною продажу 267 783,97 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційних скарг, колегія суддів вважає, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року та постанова Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року не відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги (близький за змістом підхід застосував Верховний Суд України у висновку, викладеному у постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12 і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження

№ 12-127гс19)).

Вказане підтверджують приписи частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України. Так, у статті 650 ЦК України закріплено такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасове положення не передбачало. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19)).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складення за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) викладено правовий висновок про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно, виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Відчуження майна на електронних торгах як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про її оскарження такий позов подається до всіх сторін цього правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження

№ 12-128гс18).

У справі, що переглядається, позивач подав позов про визнання електронних торгів недійсними лише до організаторів електронних торгів - ДП «Сетам» та Корабельного РВ ДВС м. Херсона, а покупець ОСОБА_2 визначена третьою особою у цій справі.

У матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про залучення ОСОБА_2 до участі у справі як співвідповідача у порядку, передбаченому як статтею 33 ЦПК України 2004 року, так і статтею 51 ЦПК України. Суд із урахуванням принципу диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) не має права самостійно залучати належного відповідача як співвідповідача до участі у справі.

Натомість у судовому засіданні у суді першої інстанції 19 червня 2017 року представник позивача просив суд залучити ОСОБА_2 саме як третю особу, про що Херсонським міським судом Херсонської області 19 червня 2017 року постановлено ухвалу (т. 1, а. с. 64, 65).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Враховуючи те, що вирішення цієї справи безпосередньо зачіпає інтереси ОСОБА_2 , проте вона не бере участі у цій справі як співвідповідач, то у задоволенні позову має бути відмовлено саме з цієї підстави.

При цьому колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції і постанова апеляційного суду у цьому разі по суті спору не переглядаються.

За таких обставин Верховний Суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у зв`язку з неправильним визначенням суб`єктного складу учасників справи, не досліджуючи при цьому питання законності проведення прилюдних торгів.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Ураховуючи, що касаційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, судовий збір, який підлягав сплаті при поданні апеляційної та касаційної скарг покладається на позивача.

Так, за подання апеляційних скарг у цій справі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 сплатили 615,56 грн та 622,60 грн відповідно.

За подання касаційної скарги кожним заявником підлягало до сплати 974,40 грн.

За таких обставин, зі ОСОБА_1 підлягає стягнення судовий збір:

на користь ДП «Сетам» 974,40 грн;

на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 1 589,96 грн;

на користь ОСОБА_2 1 597,00 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Державного підприємства «Сетам», Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Корабельного (Комсомольського) районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів та протоколу електронних торгів недійсними відмовити з підстав, викладених у цій постанові.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Сетам» судовий збір у розмірі 974 (дев`ятсот сімдесят чотири) грн 40 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір у розмірі 1 589 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 96 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 597 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто сім) грн 00 коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк