Справа № 754/5738/21
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., розглянувши заяву адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ТОВ «ФК «Кредит -капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно із поданням позовної заяви, адвокатом Калініним С.К. подана заява про забезпечення позову. Вказана заява обґрунтована тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 15978 від 30.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Вердикт капітал» заборгованість у розмірі 11551,40 грн. На підставі спірного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64571245 від 18.02.2021 року. Заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що кошти позивача будуть стягнуті, а позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду. Таким чином, просить зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 64571245 від 18.02.2021 року.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, спір у сторін виник у зв`язку із тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. видав ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт -Капітал» виконавчий напис, № 15978 від 30.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Вердикт капітал» заборгованість у розмірі 11551,40 грн., який позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню.

Заявник вказує, що на підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64571245 від 18.02.2021 року.

Пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

На підтвердження фактичних обставин доказів, якими обґрунтовується заява про вжиття заходів забезпечення позову заявником разом з вказаною заявою не додано.

Частина перша статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, слід прийти до висновку, що видача приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження не є діями спрямованими на реальне примусове стягнення або про вжиття заходів примусового виконання, передбачених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, стороною заявника не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на те, що виконання рішення може бути утрудненим не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: В.О. Сенюта