_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8040/20
Провадження № 2/947/383/21
УХВАЛА

19.04.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, подану в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики від 15.12.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , недійсним.

19.04.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики від 01.08.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , недійсним.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 підтримав зустрічну позовну заяву та просив суд прийняти її та об`єднати з первісним позовом ОСОБА_2 для спільного розгляду.

Представник позивачки в судовому засіданні заперечував проти прийняття зустрічної позовної заяви, оскільки остання подана з пропуском процесуальних строків на вчинення відповідної дії, та вважав такі дії з боку відповідачки зловживання процесуальними правами, спрямованими на затягування розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши зустрічну позовну заяву та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження в цій справі відкрито на підстави ухвали судді від 15.05.2020 року, якою визначено відповідачеві строк на подання відзиву на позовну заяву в п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали суди, в строк для подання якого, відповідач має право надати до суду зустрічну позовну заяву.

Відповідачем ОСОБА_1 судова кореспонденція не отримувалась, що підтверджується повернутими поштовими конвертами до суду без вручення.

09.11.2020 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про обізнаність відповідачки про наявне судове провадження по справі.

Однак, як вбачається, в подальшому представник відповідачки процесуальним правом на ознайомлення з матеріалами справи не скористався, відповідачкою ОСОБА_1 судова кореспонденція також не отримувалась.

26.03.2021 року представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується записом наявними в матеріалах справи на а.с.186.

Отже, п`ятнадцятиденний термін на подання відзиву та зустрічної позовної заяви відповідачем ОСОБА_1 закінчився 12 квітня 2021 року включно.

З зустрічною позовною заявою представник відповідачки звернувся до суду 19.04.2021 року, а відтак з пропуском встановленого строку на вчинення процесуальної дії.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 194 ЦПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

При цьому, за змістом ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Судом враховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Суд звертає увагу, що до зустрічної позовної заяви поданої з пропуском процесуального строку, відповідачкою та її представником не подано клопотання про поновлення такого строку, як і не обґрунтовано поважність причини його пропуску.

За наслідком викладеного, оскільки зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 подано з порушенням ч.1 ст. 193 ЦПК України, у відповідності до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст. 193, 194, 260, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним провернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду із зазначеним позовом у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали суду складено 19.04.2021 року.

Головуючий Калініченко Л. В.