Справа №442/1047/21
Провадження №2/442/516/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ майна подружжя,
за участю представників:
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі ст.ст. 60-63, 67, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 16, 355, 368, 369, 370 ЦК України визнати житловий будинок АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поділити між ними спільне майно подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності, визнавши за нею право власності на 1/2 ( 1/1:1/2) ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що з 25.05.1984 сторони перебувають у шлюбі, 17.10.1985 сторони разом за спільні кошти придбали житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте, вказує, що відповідач не визнає її права на придбаний за час перебування у шлюбі об`єкт нерухомості за вищевказаною адресою. Безпідставно вважає, що такий належать лише йому. Причиною, на його думку, є та обставина, що у правовстановлюючих документах і які були зареєстровані у встановленому законом порядку, власником зазначений лише він ОСОБА_2 . Також позивач зазначає, що тривалий час відповідач також чинить їй перешкоди у користуванні житлом, не допускає на подвір`я мотивуючи тим, що їй нічого не належить і вона є сторонньою особою. Як наслідок позивач вимушена періодично проживати у своїх родичів, знайомих. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання та на офіційному веб-порталі судової влади України. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, долучені до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.05.1984 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_1 (до укладення шлюбу прізвище „ ОСОБА_3 ), який був зареєстрований у с. Меденичі Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 10 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
За приписами ст.ст. 60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 68 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно зі ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Частиною 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 № 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17.
З договору купівлі-продажу від 17.10.1985 вбачається, що ОСОБА_2 купив жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташовані на присадибній ділянці присадибних земель колгоспу ім. Леніна. На вказаній земельній ділянці розташовано: житловий будинок, цегляний, жилою площею 34,8 кв.м та такі господарські будівлі та споруди, позначені літерами в довідці характеристиці Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації.
Враховуючи те, що даний житловий будинок придбано сторонами за час шлюбу, відповідачем не надано доказів придбання даного майна за особисті кошти відповідачем, а тому даний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя.
Так як позивач не заявляла вимог про поділ житлового будинку в натурі, тому суд визначає частку ОСОБА_1 в цьому майні у розмірі 1/2 частини без його реального поділу.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 968 грн.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).
Суддя Ю.С. Кучаковський