Постанова

Іменем України

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 310/5414/14-ц

провадження № 61-15135св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2020 року у складі судді Прінь І. П. та постанови Запорізького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Маловічко С. В., Подліянової Г. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою сторони домовилися про наступне:

1. Поділити майно загальною вартістю 3 012 979,00 грн, що набуте за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таким чином:

Виділити у власність ОСОБА_1 майно, загальна вартість якого складає 1 939 241,00 грн, а саме:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 605 653 грн.;

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 513 633,00 грн;

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , вартістю 507 955,00 грн.

- гараж № НОМЕР_1 розташований по АДРЕСА_4 , вартістю 72 000,00 грн;

- грошові кошти в сумі 240 000,00 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 майно, загальна вартість якого складає 1 073 738,00 грн, а саме:

- прості іменні акції приватного акціонерного товариства «Берті» у кількості 1995 штук вартістю 99 750,00 грн;

- житловий будинок АДРЕСА_5 , вартістю 917 130,00 грн;

- земельну ділянку, площею 0,0665 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_5 , вартістю 56 858,00 грн;

2. ОСОБА_2 передає у власність і визнає власністю ОСОБА_1 , набуту ним не під час шлюбу і належну йому на час укладання мирової угоди на праві власності, трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 , вартістю 452 626 грн, шляхом укладання нотаріально посвідченого договору дарування до 09 вересня 2015 року.

3. З моменту підписання даної мирової угоди сторонами і до набрання законної сили ухвали суду про прийняття цієї мирової угоди, ОСОБА_1 зобов`язується не проживати у спірному житловому будинку АДРЕСА_5 .

Після набрання законної сили ухвали суду про прийняття цієї мирової угоди, ОСОБА_1 зобов`язується в п`ятиденний термін знятися з реєстрації у спірному житловому будинку АДРЕСА_5 .

4. Сторони взаємно відмовляються від стягнення на користь один одного будь-якої грошової та іншої компенсації у чому вона не походила і з яких правовідносин не спливала, не мають жодних моральних та майнових претензій один до одного.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, у зв`язку з укладанням мирової угоди, закрито.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року у цій справі закрито.

Короткий зміст заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року визнано мирову угоду, яка укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , закрито провадження у справі.

Вказувала на те, що у лютому-березні 2020 року їй стало відомо, що у 2018 році Бердянським міськрайонним судом Запорізької області розглядалася справа за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Бердянської міської ради, треті особи: Міжрайонне управління у Бердянському районі та м. Бердянську ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Порохня О.В., інспекція ДАБК в Запорізькій області, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 червня 2007 року удаваним в частині зазначення покупця з моменту його укладення, визначення покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 21 червня 2007 року, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, визнання осіб співзабудовниками житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності по Ѕ частці на житловий будинок.

При ознайомленні з матеріалами цієї справи встановлено, що ОСОБА_2 у позовній заяві вказував на те, що 19 лютого 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір про спільне будівництво, за яким ОСОБА_2 здійснив фінансування будівництва житлового будинку АДРЕСА_7 на суму 40 000,00 дол. США.

Зазначала, що про ці витрати спільних коштів їй не було відомо на час ухвалення судового рішення про перегляд якого вона просить. Якби на час укладення мирової угоди вона знала про це фінансування будівництва за рахунок спільних коштів подружжя, то вона б обов`язково вимагала врахування цих коштів у поділі майна подружжя і відповідно не погодилася б на поділ майна подружжя таким чином, як зазначено в мировій угоді.

Вказувала на те, що вона не знала і не могла знати про укладення договору про спільне будівництво від 19 лютого 2014 року, оскільки він був укладений без її згоди як дружини.

Вважала, що вказані обставини є суттєвими та істотними, а тому є підставою для перегляду ухвали суду від 03 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у визнанні мирової угоди.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяви

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року про визнання мирової угоди у справі № 310/5414/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна. Ухвалу суду від 03 вересня 2015 року залишено в силі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що наведена заявником підстава не є нововиявленою у розумінні частини першої та пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 червня 2020 року скасовано.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду заяву про перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявником пропущений строк для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року, відмовити у визнання мирової угоди, справу призначити до судового розгляду в порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вона пропустила строк звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не врахував, що про обставини, які стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою, вона дізналась після 02 березня 2020 року, а тому строк на подання заяви має обчислюватись саме з цієї дати.

При цьому вона не пропустила трирічний строк, який передбачений 424 ЦПК України, оскільки ухвала суду від 03 вересня 2015 року набрала законної сили 05 лютого 2020 року, оскільки вказана ухвала переглядалась в апеляційному порядку та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої, пункту 1 частини другої, частини третьої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

За умовами частини третьої статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає, а недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Установивши, що ухвала про визнання мирової угоди постановлена Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 03 вересня 2015 року, а з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами цієї ухвали ОСОБА_1 звернулась до суду у березні 2020 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 пропустила встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк, який згідно із частиною третьою цієї статті не може бути поновлений.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що такі не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 10 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник