Справа № 456/1955/20
Провадження № 2/456/341/2021
РІШЕННЯ

іменем України

04 березня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/1995/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житлом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . В цьому будинку зареєстровані: дружина позивача ОСОБА_3 , та син ОСОБА_2 , В 2014 році , син одружився і переїхав жити на постійне місце проживання до своєї дружини в м. Тернопіль. Адреси його проживання позивач не знає, так як в основному спілкувались по телефону. Позивач неодноразово просив сина знятись з реєстрації у будинку, так як не мають можливості оформити субсидію по оплаті комунальних витрат, не маючи можливості надати дані про його доходи. Син обіцяв це зробити, але до останнього часу так цього і не зробив. В 2019 році до них до дому стали приходити вимоги різних банків про погашення кредитів, які син брав. З лютого 2020 року до них додому стали приходити листи та повідомлення на мобільний телефон про нагадування погасити вже нові борги відповідача. Стали приходити і погрози, залякування та образи. Викладені обставини примушують звернутись до суду з даним позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач у судове засідання не з?явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, відзиву не надав.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з?явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які суду повідомили, що відповідач близько шести років не проживає по вказаній у позовні заяві адресі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.11.2004р., позивач є власником будинку АДРЕСА_1 .

Згідно записів будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що у будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 .

Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

З матеріалів справи вбачається, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, якого позивач просить визнати таким, що втратив право на користування житлом, який вже тривалий час в ньому не проживає, фактичне місце проживання його невідоме.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на наведене позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст..16, 321, 391, 402, 406 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 ..

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 15 березня 2021р.

Суддя Р. Т. Шрамко