Провадження №2/523/2590/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2021 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання Сирф Ю.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про оплату додаткових витрат на дитину.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Бабакова В.П. від 12.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О. від 17.02.2021 року прийнято цивільну справу до свого провадження. Призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні.

19.02.2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про збільшення позовних вимог, із дотриманням строків встановлених п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, оскільки вона подана до початку першого засідання новим складом суду, якою остаточно сформувала позовні вимоги у наступній редакції:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати, викликані навчанням дитини ОСОБА_3 за Договором №40 від 25.07.2019р., у розмірі 42 624, 19 гривень, який складається з компенсації фактично понесених витрат 15 984,07 грн. та половини прогнозованих витрат 26 640, 12 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати, викликані придбанням дитині ОСОБА_3 мобільного пристрою Huawei з карткою пам`яті у сумі 3 569, 34 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь фактично понесені додаткові витрати на дитину, які складаються з придбання ноутбуку (29 999/2) + комп`ютерної миші (1450/2) + геймерського крісла (2750/2) + дивану з додатками (17640/2) та разом становлять 51888/2 = 25 944 грн.

Нормативно позивач обґрунтувала позов ст. 185 Сімейного кодексу України. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 23.08.1996 по 18.12.2009 роки сторони перебували у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина ОСОБА_3 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2011 року по справі № 2-1341/11 з відповідача стягнуто аліменти на дитину в розмірі ј частки від доходів. Станом на 16.09.2020 року заборгованість за аліментами у відповідача відсутня. Позивач несе додаткові витрати у вигляді плати за навчання дитини ОСОБА_3 в КЗ «Одеське обласне базове училище». У 2019 році за навчання дитини сплачено 10 656,00 гривень, у 2020 році сплачено 21312,10 гривень. Прогнозовані додаткові витрати на навчання дитини складаються з вартості навчання з 2021 року по 30.06.2023 рік, та складає суму 53280,25 гривень. Відповідно, загальний розмір додаткових витрат на дитину, пов`язаний з оплатою вартості навчання, який просить стягнути позивач, дорівнює: 42 624, 19 гривень, який складається з суми половини фактично понесених витрат 15 984, 07 гривень та половини прогнозованих витрат 26 640, 12 гривень. Також, позивач понесла витрати на придбання дитині ОСОБА_3 мобільного пристрою Huawei з карткою пам`яті у сумі (7138,68/2), ноутбуку (29 999/2), комп`ютерної миші (1450/2), геймерського крісла (2750/2), дивану з додатками (17640/2). Зазначені витрати позивач вважає додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини) половину з яких їй повинен відшкодувати відповідач.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини).

Відповідач ОСОБА_2 , з`явившись до судового засідання, позов не визнав. Заперечував проти його задоволення, з підстав тяжкого матеріального становища його сім`ї та стану здоров`я малолітнього сина, посилався на відсутність достатніх коштів на речі першої необхідності. Надав письмові заперечення на позовну заяву та заперечення проти заяви про збільшення позовних вимог, в яких зазначив, що з травня 2020 року по теперішній час він працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 «Одеської міської ради» на посаді інженер-програміст. Заробітна плата на місяць складає 2,500 гривень. Позивачці відповідач сплачує аліменти на утримання спільної дитини в сумі 1,200 гривень кожен місяць. У зв`язку з пандемією COVID-19 та карантинними заходами, іншого заробітку відповідач не має. З 2010 року відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 . Від шлюбу має двох малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з особливостями розвитку, ОСОБА_7 потребує постійного лікування, кожні три місяці потрібно здавати відповідні аналізи та здійснювати дослідження. Для розвитку необхідних потреб у спілкуванні, навчанні, дитині постійно потрібна стороння допомога індивідуальні заняття з логопедом, дефектологом, та іншими відповідними спеціалістами. Потрібно тричі на рік проходити відповідні обстеження. Після кожного обстеження дитина повинна проходити реабілітацію. Дружина відповідача ОСОБА_4 звільнилась з роботи, у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку, на даний момент перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітна. Така ситуація також погіршила становище родини. Звернув увагу суду на те, що позивач з їх спільним сином проживає в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , Ѕ частина якого належить відповідачу на праві спільної власності. Жодної оплати з позивачки за користування житловим приміщенням відповідач не брав, залишив все майно, придбане в шлюбі з позивачкою, вважає що це полегшує позивачці утримання сина. Вважає, що позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили би необхідність саме платного навчання дитини, відсутні докази погодження такого вибору з відповідачем (батьком дитини). Навчальний заклад та контрактна форма навчання обрані позивачем на власний розсуд. З платіжного доручення № 551279 від 15 червня 2020 року вбачається, що оплату за навчання ОСОБА_3 здійснено не позивачкою, а гр. ОСОБА_8 . З відповідачем не узгоджувалось придбання мобільного пристрою Huawei, ноутбука, комп`ютерної миші, геймерського крісла, дивану з додатками. Вважає, що ці витрати не направлені на розвиток здібностей дитини, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність придбання саме вищевказаних речей.

У відповіді на відзив від 19.02.2021 позивач зазначила, що заперечення відповідача на позов є необґрунтованими. Відсутність у відповідача коштів не звільняє його від відповідальності нести додаткові витрати на дитину. Придбання мобільного телефону або будь-яких інших подібних за функціональними особливостями засобів не відноситься до повсякденних витрат, оскільки не має на меті задоволення базових потреб людини, а є реалізацією права дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Здобування ОСОБА_3 освіти за освітньо-професійною програмою «Лікувальна справа» є здобуванням фахової передвищої освіти. Доказів своєї заінтересованості питанням вибору освітнього закладу або доказів незгоди з вибором навчального закладу відповідач не надав.

Фіксування судового засідання здійснювалось технічним записом, відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити,з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являться батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений відповідний запис за №92. Це підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2011 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі ј усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 03.12.2010 року і до 10.01.2022 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 9 634 гривень 47 копійок.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.05.2020 року змінено рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2020 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2012 року по 30 червня 2016 року включно неустойку (пеню) в сумі 15 816, 59 гривень.

Згідно договору № 40 від 2019 року, КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» та ОСОБА_3 уклали договір про здійснення навчання студента на відділенні «Лікувальна справа» - база 9 класів для отримання освіти молодшого спеціаліста з вересня 2019 року до 30 червня 2023 року, за рахунок коштів замовника. Вартість навчання на відділенні «Лікувальна справа» за 2019-2020 навчальний рік складає 21 312, 10 гривень або 10 656, 05 гривень за семестр.

Згідно довідки КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» исх. №80 від 03.09.2020, ОСОБА_3 дійсно навчається у КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» на другому курсі за спеціальністю 223 Медсестринство ОПП «Лікувальна справа» денної форми навчання, у групі 26, за умовами контракту. У 2019 році сплачено за навчання 10 656, 00 гривень.

Згідно довідки КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» исх. №81 від 03.09.2020, ОСОБА_3 дійсно навчається у КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» на другому курсі за спеціальністю 223 Медсестринство ОПП «Лікувальна справа» денної форми навчання, у групі 26, за умовами контракту. У 2020 році сплачено за навчання 21 312, 20 гривень.

Згідно платіжного доручення № 5551279 від 15.06.2020 здійснена оплата за навчання в сумі 10 656, 10 гривень, дог.№40, 16 група (лечебное дело) 2 курс, 1 семестр. Платник: ОСОБА_9 .

Згідно квитанцій Приватбанк від 23.04.2020, від 23.03.2020, від 05.08.2019, від 09.09.2019, від 07.11.2019, від 09.09.2019, від 07.12.2019, від 07.10.2019 здійснювалась оплата за навчання, призначення платежу оплата за обучение, группа 16, курс 1, семестр 1, факультет Лікувальна справа, договір 40 від ОСОБА_3 . Загальна сума 16 890 гривень.

Згідно фіскального чека ТОВ «Померанч», крамниця «Цитрус» за № 1046 від 16.09.2017 року продано картку пам`яті та абонентний захист на загальну суму 1045,61 гривня.

Згідно фіскального чека ТОВ «Померанч», крамниця «Цитрус» за № 1045 від 16.09.2017 року продано мобільний пристрій Р8 LIIE 2017 BLACK Huawei на загальну суму 6093,07 гривень.

Згідно товарного чека від 18 січня 2021 року вартість проданого дивану з подушками складає 17640 гривень.

Згідно фіскального чека ТОВ «МСК «Україна» від 14.01.2021 року вартість проданого крісла геймерського складає 2 750 гривень.

Згідно фіскального чека ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» від 28.01.2021 вартість проданої миші HYPERX Puls складає 1499,90 гривень.

Згідно фіскального чека ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» від 26.01.2021 вартість проданого ноутбука Acer Nitro 5 AN515-44-R9Z9 складає 29 999, 00 гривень.

Згідно освітньо-професійної програми «Лікувальна справа», затвердженої педагогічною радою КЗ ООБМФК, протокол №5 від 26.06.2020, встановлено профіль освітньо-професійної програми «Лікувальна справа» зі спеціальністю 223 Медсестринство.

Згідно свідоцтва про шлюб від 27.02.2010 року, серія НОМЕР_2 , 27.02.2010 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №132.

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 від 20.06.2012, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 являються батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 5066.

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 від 09.11.2010, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 являються батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 845.

Згідно Висновку Електроенцефалографічного дослідження від 14.01.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рекомендовано продовження проведення методів нейромодуляції (предпочтительно ТКМП ИС в сочетании с ЭЭГ биоуправлением) за індивідуальною програмою під наглядом лікаря.

Згідно довідки Державного центра зайнятості ОСОБА_4 перебуває на обліку як безробітна в Суворовському РЦЗ з 17 листопада 2020 року.

Згідно наказу Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 04 листопада 2020 року № 45-К, звільнено ОСОБА_4 з посади головного спеціаліста відділу розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації 05 листопада 2020 року за власним бажанням, у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку.

Згідно довідки про доходи від 09.06.2020, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Одеської міської ради ОСОБА_2 дійсно працює в КНП «ЦПМСД №2» ОМР на посаді інженер-програміст, загальна сума доходу за періодом липень 2020 грудень 2020, за виключенням аліментів, становить 14 752, 94 гривні.

Згідно довідки №12 від 28.01.2021 (виписка з домової книги) за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок відкрито на ОСОБА_2 , зареєстровані і не проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , зареєстровані і проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Згідно довідки №13 від 28.01.2021 (виписка з домової книги) за адресою: АДРЕСА_2 , проживають без реєстрації: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Згідно рекомендації Інституту реабілітації осіб з вадами психофізичного розвитку ім. Януша Корчака від 01.02.2021, ОСОБА_12 рекомендовано лікування.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17), постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), постанові від 31 січня 2020 року по справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається у КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж», згідно договору № 40 від 2019 року, на відділенні «Лікувальна справа» - база 9 класів, з метою отримання освіти молодшого спеціаліста. Строк навчання - з вересня 2019 року до 30 червня 2023 року.

Вартість навчання, згідно договору № 40 від 2019 року, на відділенні «Лікувальна справа», за 2019-2020 навчальний рік, складає 21 312, 10 гривень або 10 656, 05 гривень за семестр.

Позивач просить стягнути загальний розмір додаткових витрат на дитину, пов`язаний з оплатою вартості навчання, який дорівнює: 42 624, 19 гривень, та складається з суми половини фактично понесених витрат 15 984, 07 гривень та половини прогнозованих витрат 26 640, 12 гривень.

Суд вважає, що навчання у відповідних фахових закладах для здобуття освіти не відноситься до тих особливих обставин, які мають істотне значення, та які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд при розгляді подібних спорів постанова від 16 жовтня 2019 року по справі № 219/1766/18, постанова від 26 серпня 2020 року по справі № 336/1488/19.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесення нею витрат, які вона заявляє до стягнення на свою користь. Зокрема, оплата за навчання в сумі 10 656, 10 гривень, дог.№40, 16 група (лечебное дело) 2 курс, 1 семестр здійснена ОСОБА_9 , що вбачається з платіжного доручення №5551279 від 15.06.2020. Надані до матеріалів справи як квитанції Приватбанка від 23.04.2020, від 23.03.2020, від 05.08.2019, від 09.09.2019, від 07.11.2019, від 09.09.2019, від 07.12.2019, від 07.10.2019, так і довідки КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» від 03.09.2020, містять інформацію про оплату згідно договору №40, разом із тим не доводять те, що зазначені витрати були понесені саме позивачем ОСОБА_1 , а тому підлягають стягненню на її користь.

Крім того суд зауважує, що через дев`ять місяців ОСОБА_3 стане повнолітнім. Позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати - половину прогнозованих витрат на навчання в розмірі 26 640, 12 гривень. Разом із тим, стягнення з позивача додаткових витрат з 10 січня 2021 року, тобто дати повнолітня ОСОБА_3 , суперечитиме змісту ст. 185 СК України.

Коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, пунктом 2, 3 частини 1 зазначеної статті визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Частиною другої статті 200 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при визначенні підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд повинен взяти до уваги можливість несення таких витрат відповідачем.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює в КНП «ЦПМСД №2» ОМР на посаді інженер-програміст, загальна сума доходу за періодом липень 2020 грудень 2020, за виключенням аліментів, становить 14 752, 94 гривні. Це підтверджується довідкою про доходи від 09.06.2020, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Одеської міської ради.

ОСОБА_2 знаходиться в шлюбі з ОСОБА_4 , яка звільнена з посади головного спеціаліста відділу розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації 05 листопада 2020 року за власним бажанням, у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку. ОСОБА_4 перебуває на обліку як безробітна в Суворовському РЦЗ з 17 листопада 2020 року. Це підтверджується довідкою Державного центра зайнятості та наказом Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 04 листопада 2020 року № 45-К.

ОСОБА_2 має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , крім неповнолітнього ОСОБА_3 .

Малолітній ОСОБА_7 10.06.2012 року потребує систематичного медичного нагляду та лікування, за індивідуальною програмою під наглядом лікаря. Відповідачем надано суду належні докази, в підтвердження цієї обставини, зокрема висновок лікаря, рекомендації та фіскальні чеки, в підтвердження витрат на аналізи та обстеження.

За викладених обставин, суд приходить до висновків, що відповідач ОСОБА_2 неспроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому ОСОБА_3 , крім аліментів, які з нього стягуються. Відповідач в місяць отримує дохід в середньому в розмірі 2 500 гривень, має на утриманні двох малолітніх дітей, дружина відповідача не працює, перебуває на обліку як безробітна, звільнилась для догляду за дитиною, яка потребує систематичного медичного нагляду та лікування. Доказів іншого матеріали справи не містять.

Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Також заслуговують на увагу доводи відповідача щодо не узгодження з ним понесених додаткових витрат на навчання. Позивач не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини, що вимагаєтьсячастинами першою-третьою статті 181 СК України, згідно якої способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Обставини непогодження такого вибору з батьком дитини, крім його заперечення цього у судовому засіданні, також підтверджується змістом договору № 40 від 2019 року, укладеного між КЗ «Одеське обласне базове медичне училище» та ОСОБА_3 про здійснення навчання студента на відділенні «Лікувальна справа», внизу на сторінці якого відсутні підписи батька/матері.

Водночас, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами того, що понесені нею витрати з придбання мобільного пристрою Huawei з карткою пам`яті, ноутбука, комп`ютерної миші, геймерського крісла, дивану з додатками, викликані саме особливими обставинами, що мають істотне значення, в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України.

Суд вважає, що наведені витрати взагалі неє додатковими витратами, відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України, такі витрати мають охоплюватися щомісячними аліментами на утримання дитини, пов`язаність таких витрат з розвитком здібностей дитини або лікуванням позивачем не доведена.

При відмові у задоволенні позову, суд також враховує проживання позивача та неповнолітнього ОСОБА_3 в будинку, який юридично належить на праві власності відповідачеві. Ця обставина не заперечувалась сторонами у судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 12.04.2021 року.

Суддя К.О. Далеко