Справа № 648/3384/20
Провадження № 2-о/648/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи: Білозерська селищна рада Херсонської області, ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 3 листопада 2010 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючих документі. Заяву мотивував тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із ѕ частин житлового будинку АДРЕСА_1 . 1/4 частини цього будинку надежать їй, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зазначена частина житлового будинку належала її батьку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 1979 року та свідоцтва про право власності від 28 листопада 1979 року та в цих свідоцтвах складених російською мовою прізвище її батька зазначено « ОСОБА_4 ».

За життя її батько 2 травня 1979 року склав заповіт, яким все належне йому майно, в тому числі і житловий будинок АДРЕСА_2 заповідав їй ОСОБА_1 .

Враховуючи, що вона разом проживала з батьком на час його смерті, то відповідно до статті 548 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається такою, що вступила в управління та володіння спадковим майном.

13 жовтня 2020 року, вона звернулася із відповідною заявою до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька.

Однак отримала лист-пояснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та неспівпаданням прізвища у правовстановлюючих документах із свідоцтвом про смерть.

Так, прізвище батька у документах складених російською мовою зазначено: у свідоцтві про смерть та заповіті - « ОСОБА_5 », у свідоцтві про право на спадщину за законом, у свідоцтві про право власності, у свідоцтві про її народження - « ОСОБА_4 ».

Вказані розбіжності у правильності написання прізвища її батька чинять перешкоди у отриманні нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із чим вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення цього факту.

Відповідно до ухвали судді від 6 листопада 2020 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 3 лютого 2021 року до участі в справі за клопотанням представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Андруневича В.М. було залучено в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Андруневич В.М. заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особа Білозерської селищної ради Херсонської області в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував щодо задоволення вимог заявниці.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Неприбуття у судове засідання заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про одруження (серія НОМЕР_1 ) складеного російською мовою, 20 липня 1968 року було укладено шлюб між « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 ». Після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2 ), яке складене російською мовою " ОСОБА_9 " помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Білозерка Херсонської області.

Згідно заповіту, складеного російською мовою 2 травня 1979 року та посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Гребенюк Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 688, відповідно до якого « ОСОБА_9 » заповідав все належне йому майно, в тому числі і житловий будинок АДРЕСА_2 заповідав ОСОБА_1 .

Згідно листа-роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних відносин та неспівпадання прізвища у правовстановлюючих документах завідувача Білозерською державною нотаріальною конторою Херсонської області від 13 жовтня 2020 року, у нотаріуса відсутня можливість видати на ім`я ОСОБА_1 (заявниці) свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та неспівпаданням прізвища у правовстановлюючих документах із свідоцтвом про смерть.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 1979 року складеного російською мовою, це свідоцтво було видане Білозерською державною нотаріальною конторою на ім`я « ОСОБА_9 » на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності від 28 листопада 1979 року складеного російською мовою, це свідоцтво було видане Білозерською державною нотаріальною конторою на ім`я « ОСОБА_9 » на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Білозерської селищної ради Херсонської області № 02-23/2808 від 9 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований та проживав по день смерті ОСОБА_3 . На день його смерті та після за вказаною адресою була зареєстрована донька ОСОБА_1 .

Зазначені у довідці обставини підтверджуються і копією домової книги для прописки громадян в будинку АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Проаналізувавши зазначене, суд приходить до висновку, що прізвище батька заявниці в документах складених російською мовою зазначено у різних варіаціях, а саме: « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ».

Однак, враховуючи, що особа, яка зазначена як « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » в різних документах має одне ім`я та по батькові, проживала в одному і тому ж будинку в смт. Білозерка Херсонської області, суд вважає, що при складенні свідоцтва про смерть було допущено помилку в написанні прізвища особи, а отже цій особі належить ѕ частин житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 листопада 1979 року та свідоцтва про право власності від 28 листопада 1979 року.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям ,по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що у заявниці наявні оригінали правовстановлюючих документів та свідоцтво про смерть, суд прийшов до висновку про задоволення заяви, так як при складанні свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та заповіті були допущені помилки в написанні його прізвища, а саме зазначено « ОСОБА_10 », замість « ОСОБА_4 ». Враховуючи, що встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, від його встановлення залежить виникнення її майнових прав, а законом не визначено іншого порядку його встановлення, суд вважає встановити цей факт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-13, 81, 247, 263, 265, 273, 293, 315, 354, 355 Цивільно-процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи: Білозерська селищна рада Херсонської області, ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючих документів - свідоцтва про право власності, виданого 28 листопада 1979 року Білозерською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 1486 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28 листопада 1979 року Білозерською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 1489 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 12 квітня 2021 року.

Суддя: Сокирко Л.М.