Справа № 185/4121/16-ц
Провадження № 2/185/177/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Ольхової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу ЄУ№ 185/4121/16-ц за позовом Акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить (з урахуванням уточненої позовної заяви) суд стягнути заборгованості у сумі 1097837 грн. 67 коп. солідарно з відповідачів, стягнути заборгованість у сумі 15666 грн. 49 коп. з ОСОБА_1 та витрати на судовий збір з відповідачів.

Позов мотивовано тим, що 13 березня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 150/2-1188, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 20769 дол. США, з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10 березня 2014 року. 30 липня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року, відповідно до якої сторонами узгоджено внесені зміни до договору кредиту та встановлено кінцевий строк погашення кредиту 10 березня 2016 року. Відповідно до договору відновлювальної кредитної лінії № 150/2-1981 укладеного між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 , останній отримав відновлювальну кредитну лінію на оплату страхових платежів у межах максимального ліміту заборгованості позичальника у сумі 3902 грн. 22 коп., зі сплатою 30 % річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 10 грудня 2009 року. 13 березня 2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 150/2-1188 від 13 березня 2007 укладено договір поруки, поручитель ОСОБА_2 , яка згідно договору поруки № 150/5-3753 зобов`язалась перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 , зобов`язань, щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків комісій, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Зобов`язання за договорами відповідачі не виконали, станом на 08 лютого 2016 року заборгованість у відповідачів перед позивачем за кредитним договором складає 1097837 грн. 67 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 413044 грн. 83 коп.; суми заборгованості за відсотками 359862 грн. 64 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 194839 грн. 97 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 130090 грн. 23 коп.; заборгованість у ОСОБА_1 перед позивачем за договором відновлювальної кредитної лінії складає 15666 грн. 49 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 3133 грн. 89 коп., заборгованості за відсотками 6001 грн. 25 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 1662 грн. 35 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків 2118 грн. 04 коп., розміру інфляційних витрат за кредитом 1209 грн. 68 коп., розміру інфляційних витрат за відсотками 1541 грн. 28 коп.

Представник відповідача, ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Відзив мотивовано тим, що солідарне стягнення з боржника є безпідставним, а сама порука за даним договором є припиненою у відповідності до приписів законодавства. Оскільки несплата чергового платежу, у відповідності до розрахунку заборгованості, відбулась 12.10.2009 року та з цього часу відповідних платежів не відбувалось. Тобто банк мав право звернутися до суду з вимогою до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання. Натомість позивач звернувся з позовом після закінчення перебігу шести місячного терміну 05.05.2016 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року судом залучено у справі правонаступника позивача - Акціонерне товариство Альфа-Банк.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 березня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 150/2-1188, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 20769 дол. США, з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10 березня 2014 року (п.1.1.).

Відповідно до п.п.3.3.7., 3.3.8. кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору проценти в розмірі, передбаченому п.п.1.1.1 цього договору, та в порядку, визначеному в п.п.2.5.,2.6. цього договору, своєчасно та в повному обсязі повертати кредит в порядку , визначеному в п.2.4. цього договору.

30 липня 2009 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року, відповідно до якої сторонами узгоджено внесені зміни до договору кредиту та встановлено в тому числі кінцевий строк погашення кредиту 10 березня 2016 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року, між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 березня 2007 року було укладено договір поруки № 150/5-3753, поручитель - ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором кредиту № 150/2-1188, а також відшкодування витрат кредитора, пов`язаних з пред`явленням вимог і отриманням виконання за договором кредиту та збитків кредиту кредитора, завданих порушенням позичальником своїх обов`язків за договором кредиту в порядку черговості, встановленої договором кредиту.

30 липня 2009 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору поруки № 150/5-3753 від 13 березня 2007 року, відповідно до якої сторонами узгоджено в тому числі внесені зміни до договору кредиту та встановлено кінцевий строк погашення кредиту 10 березня 2016 року.

19 березня 2009 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 150/2-1981, згідно умов договору відповідачу було надано відновлювальну кредитну лінію на оплату страхових платежів у межах максимального ліміту заборгованості позичальника у сумі 3902 грн. 22 коп. зі сплатою 30 % річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 10 грудня 2009 року.

Відповідно до п.п.3.3.4., 3.3.5, 3.3.6 договору відновлювальної кредитної лінії позичальник зобов`язаний погасити кредитору в повному обсязі кредит в строк, встановлений в п.п1.1.1., 1.1.3. цього договору, сплачувати кредитору проценти в строки, встановлені в. п.2.4. цього договору, сплачувати кредитору неустойку (пеню, штраф), в строк, встановлений у п.2.6. цього договору.

Відповідно до п.4.1. договору відновлювальної кредитної лінії у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, зазначених у п.п.1.1.1., 1.1.3., 2.14, 3.3.11, 2.4., 2.5., цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, що діє у період невиконання зобов`язання за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення.

Однак зобов`язання передбачені зазначеним кредитним договором та договором відновлювальної кредитної лінії відповідачі не виконали.

Станом на 08 лютого 2016 року заборгованість за кредитним договором № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року складає 1097837 грн. 67 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 413044 грн. 83 коп.; суми заборгованості за відсотками 359862 грн. 64 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 194839 грн. 97 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 130090 грн. 23 коп; заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 150/2-1981від 19 березня 2009 року складає 15666 грн. 49 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 3133 грн. 89 коп., заборгованості за відсотками 6001 грн. 25 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 1662 грн. 35 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків 2118 грн. 04 коп., розміру інфляційних витрат за кредитом 1209грн. 68 коп., розміру інфляційних витрат за відсотками 1541 грн. 28 коп.

В заяві про перегляд заочного рішення у даній цивільній справі, відповідач, ОСОБА_2 просила застосувати строк позовної давності відповідно до ст.256-257 ЦК України та вказала на припинення строку поруки згідно ст.559 ЦК України.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Щодо позовних вимог Банку про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором відновлювальної кредитної лінії № 150/2-1981 від 19 березня 2009 року, що складає 15666 грн. 49 коп., суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно п.1.1.1 вказаного договору визначено кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом 10 грудня 2009 року включно.

Згідно з пунктом 7.3 вказаного договору зазначено, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до виконання Сторонами належним чином і у повному обсязі всіх зобов`язань за договором.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).

Отже, умови договору про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за договором, не встановлюють строк припинення договірних зобов`язань у розумінні статті 251 ЦК України.

Аналогічний висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постановах від 24?вересня 2014?року у справі № 6-106цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц).

Тому у цьому випадку має застосовуватися приписи статей 256, 257, 261, 264, 267 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.256,257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 3, 4 ст.267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що відповідачем у справі було заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, строк погашення кредиту - 10 грудня 2009 року включно, останній платіж за договором позичальником було здійснено 23 травня 2011 року (згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданим Банком), а з позовом позивач звернувся до суду 29 квітня 2016 року, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором відновлювальної кредитної лінії № 150/2-1981від 19 березня 2009 року такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом трирічного строку позовної давності.

Щодо позовних вимог Банку про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , позичальника, ОСОБА_2 , поручителя, за кредитним договором № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві до 10 числа кожного місяця кошти у сумі 223 доларів США (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування, що вбачається з додаткової угоди № 2 про внесення змін до договору кредиту № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року.

Таким чином, кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 10 числа кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Враховуючи, що відповідачем у справі було заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, останній платіж за договором позичальником було здійснено 31 липня 2009 року (згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданим Банком), а з позовом позивач звернувся до суду з позовом 29 квітня 2016 року, тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів, погашення яких згідно графіку платежів має відбуватись до 10 числа кожного місяця впродовж строку кредитування, строк погашення яких настав до травня 2013 року.

Виходячи з наведеного, заборгованість, яка утворилась за період з травня 2013 року по березень 2016 року за договором № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року та підлягає стягненню складається з заборгованості за кредитом у сумі 7808,18 доларів США, заборгованості за відсотками у сумі 5849,05доларів США (розрахована виходячи з сум нарахованих відсотків за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості, який надано Банком ), пені за несвоєчасне погашення кредиту 70145,73 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків 29149,51грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що відповідачем у справі було заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, заборгованість з пені розрахована з урахуванням строк давності в один рік, початок періоду розрахунку заборгованості розпочинається з 13.05.2015 року, виходячи з розміру заборгованості, який утворився за щомісячними платежами за період з травня 2013 року по початок розрахункового періоду.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору у розі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.5. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 2.4. цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

Пеня за несвоєчасне погашення кредиту

Дата початку періодуДата кінця періодКількість днівСума, що береться до розрахункуПодвійна облікова ставка НБУРозмір пені у валюті кредитуКурс на дату формування розрахункуЕквівалент, грн
13.05.201510.06.60265,7727,877407,01
11.06.201512.07.60304,9927,878500,07
13.07.201510.08.60287,0327,877999,53
11.08.201527.08.60174,4927,874863,04
28.08.201510.09.54133,9527,873733,19
11.09.201524.09.54138,5527,873861,39
25.09.201512.10.4415027,874180,50
13.10.201510.11.44249,4727,876952,73
11.11.201510.12.44266,1327,877417,04
11.12.201511.01.44292,4827,878151,14
12.01.201607.02.44254,0427,877080,09

70145,73

Пеня за несвоєчасне погашення відсотків

Дата початку періодуДата кінця періодКількість днівСума, що береться до розрахункуПодвійна облікова ставка НБУРозмір пені у валюті кредитуКурс на дату формування розрахункуЕквівалент, грн
28.08.201524.09.,7654204,8827,875710
25.09.201507.02.9,9544841,0327,8723439,51

29149,51

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього Кодексу.

У пункті 5.2 договору поруки від 13.03.2007 року № 150/5-3753 зазначено, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника (підпункт 5.2) не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Зазначений висновок викладений в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі № 569/6506/17.

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами).

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18).

Оскільки порука є припиненою щодо тих щомісячних платежів, строк сплати яких настав більше ніж за шість місяців до звернення кредитора з позовом до суду з вимогою до поручителя, то порука ОСОБА_2 припинилася щодо всіх щомісячних платежів, строк сплати яких настав до листопада 2015 року, оскільки банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з поручителя 29 квітня 2016 року.

Таким чином, стягненню солідарно з поручителя та боржника підлягає заборгованість, яка утворилась за період з листопада 2015 року по березень 2016 року і складається з заборгованості за кредитом у сумі 1118,18 доларів США, заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у сумі 490,43 доларів США, заборгованості за відсотками на поточну заборгованість у сумі 21,85 доларів США, загальна сума заборгованості за відсотками 512,28 пені доларів США, за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 1310,72 грн. Пеня за несвоєчасне погашення відсотків стягненню солідарно з поручителя та боржника не підлягає, оскільки її нарахування відбувається за межами шестимісячного строку.

Пеня за несвоєчасне погашення кредиту солідарний обов`язок

Дата початку періодуДата кінця періодКількість днівСума, що береться до розрахункуПодвійна облікова ставка НБУРозмір пені у валюті кредитуКурс на дату формування розрахункуЕквівалент, грн
11.11.201510.12.48,0627,87224,63
11.12.201511.01.417,2027,87479,36
12.01.201607.02.421,7727,87606,73

1310,72

Позивач скористався своїм правом та обрав спосіб захисту своїх прав шляхом вимог про стягнення кредитної заборгованості в національній валюті гривні.

Отже, суд дійшов висновку, що загальна заборгованість, яка утворилась за період з травня 2013 року по березень 2016 року за договором № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року та підлягає стягненню у національній валюті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення, що відповідає п.14 пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі від 18.12.2009 року № 14, (1 USD = 27,8706 UAH), тобто у розмірі 479930,43грн, яка складається з заборгованості за кредитому сумі 7808,18 доларів США, що еквівалентно на дату ухвалення рішення 217618,66грн, заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість у сумі 5849,05 доларів США, що еквівалентно на дату ухвалення рішення 163016,53грн, пені за несвоєчасне погашення кредиту 70145,73 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків 29149,51грн.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Пунктом 3.1.2. договору поруки встановлено, що поручитель зобов`язаний у випадку невиконання позичальником та поручителем зобов`язання забезпеченого порукою відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Отже, солідарно з поручителя та боржника на користь позивача підлягає стягненню грошова сума, із загальної заборгованості, у національній валюті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення, що відповідає п.14 пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі від 18.12.2009 року № 14, (1 USD = 27,8706 UAH), тобто у розмірі 46752,62 грн, яка складається з заборгованості за кредитому сумі 1118,18 доларів США, що еквівалентно на дату ухвалення рішення 31164,35 грн, заборгованості за відсотками у сумі 512,28доларів США, що еквівалентно на дату ухвалення рішення 14277,55грн, пені за несвоєчасне погашення кредиту 1310,72 грн.

Тому, солідарному стягненню підлягає заборгованість у сумі 46752,62 грн, а інша частина заборгованості, у розмірі 433177,81грн, підлягає стягненню лише з боржника.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, також з відповідачів підлягають стягненню витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення пр. виклик відповідачів.

Керуючись ст. 89,133,141,258-265,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року у сумі 46752 (сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн 62 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі31164,35 грн, заборгованості за відсотками у сумі14277,55грн, пені за несвоєчасне погашення кредиту 1310,72грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором № 150/2-1188 від 13 березня 2007 року у сумі 433177 (чотириста тридцять три тисячі сто сімдесят сім) грн 81коп., яка складається з заборгованості за кредитому сумі 186454,31грн, заборгованості за відсотками у сумі 148738,98грн, пені за несвоєчасне погашення кредиту 68835,01грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків 29149,51грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк судові витрати в розмірі 6707 (шість тисяч сімсот сім) грн 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк судові витрати в розмірі 911 (дев`ятсот одинадцять) грн 29 коп.

Позивач Акціонерне товариство Альфа-Банк, , місцезнаходження зареєстровано за адресою: вул.Велика Васильківська, 100, м.Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона