1Справа № 335/2523/21 2/335/1561/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Фоміної Л.О., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 06.11.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 291. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок різних поглядів на життя, у зв`язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим, посилаючись на втрату почуття любові, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини з відповідачем, позивач просить шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Позивач суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позов підтримує та наполягає на його задоволенні.

Відповідач суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.11.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 291, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12).

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється непорозуміння, а також різні погляди на життя, втрата почуття любові та взаємної поваги.

На підставі аналізу наданих позивачем доказів, з урахуванням визнання позову відповідачем, яка просить розірвати шлюб, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження сім`ї є неможливим.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи, що примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги сторонами один до одного, що призвело до фактичного розпаду сім`ї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідачем не ставиться, тому судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.11.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 291 розірвати.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.В. Калюжна