ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року

м. Харків

справа №638/2154/15-ц

провадження № 22-ц/818/1653/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Велта», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВОНА»

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велта», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВОНА» про стягнення суми страхового відшкодування за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВОНА» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року у складі судді Семіряд І.В. ,-

в с т а н о в и в :

18 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Велта», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВОНА», в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків у розмірі 29 284,75 грн, пеню у розмірі 1524,27 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Велта», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «ВОНА», на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 29 284,75 грн, 531, 54 грн пеню за прострочення виконання зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту від 29.11.2013 та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 5024,00, а всього 34 840, 29 гривень. В іншій частині у задоволені позову відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Велта», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «ВОНА», у дохід держави судовий збір у розмірі 362,20 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ВОНА», в особі представника Невечерова Д.В., посилаючись на незаконність та необґрунтованість, а також на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.11.2020 та відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07.07.2016, з ПрАТ «Страхова компанія «Велта», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «ВОНА», на користь ОСОБА_2 стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 33726,17 грн, пеню 1682,45 грн за прострочення виконання зобов`язання, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 811,80 грн. Рішення суду було виконано. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2017 вищевказані судові рішення - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді суд знов задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 , яка вже отримала грошові кошти на підставі першого рішення, яке було скасовано, однак виконано у примусовому порядку за виконавчим листом.

Також, зазначає, що суд першої інстанції поклав в основу свого рішення висновок експерта № 8405, який складено з порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 рокуу в частині відмови у задоволені вимог сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з висновку автотоварознавчої експертизи № 8405, яким визначено величину матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження належного їй автомобіля марки «Scoda Super B», 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - у розмірі 42796,75 грн. При цьому, судом встановлено обов`язок відповідача сплатити різницю між дійсним розміром завданих збитків та сплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 29 284, 75 грн. Розмір пені, яка підлягає стягненню суд визначив у розмірі 531,54 грн на суму боргу 29 284,75 грн за 53 дні (з 25.10.2014 по 16.12.2014) з розрахунку розміру пені 12,5% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій позивач, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Судом установлено, що 29.11.2013 між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Велта», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Вона», укладено договір № 100 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать діючому законодавству України, пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Scoda Super B, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхова сума 318 478,00 грн.. Строк дії договору з 10.12.2013 до 09.12.2014 (т. 1 а.с. 4-7).

25 вересня 2014 року у м. Харкові по провулку Отакара Яроша біля будинку № 16 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний позивачу автомобіль Scoda Super B, отримав механічні пошкодження. (т. 1 а.с. 8).

26.09.2014 ОСОБА_2 звернулась до страхової компанії з заявою про виплату суми страхового відшкодування у зв`язку з подією від 25.09.2014 , нею подані необхідні документи (т. 1 а.с. 44) та страховиком здійснення відшкодування завданих збитків на підставі звіту № 00/36.11.14 від 10.11.2014, складеного ТОВ «Юніверсал Асістанс України», у розмірі 13512,88 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №173 вд 12.12.2014, №171 від 10.12.2014 та №175 від 16.12.2014 (т. 1 а.с. 12,13,14).

27.05.2015 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07.07.016 року, з ПрАТ «Страхова компанія «Велта», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВОНА» на користь ОСОБА_1 стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 33726,17 грн., 1682,45 грн. пені за прострочення виконання зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту від 29.11.2013 року та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 811,80 грн.

19.11.2015 додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Велта», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВОНА» на користь держави судові витрати у розмірі 362,20 грн.

27.09.2017 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2015 та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 07.07.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про страхування», умов договору страхування від 29 листопада 2013 року страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 3.1 договору страхову суму було узгоджено сторонами в розмірі 318 478,00 грн.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відшкодування шкоди здійснюється в межах страхової суми та розміру шкоди з урахуванням франшизи та відношення страхової суми до ринкової вартості транспортного засобу. Таким чином, сума страхового відшкодування не тотожна сумі страхової виплати.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до висновків автотоварознавчої експертизи №8405, ринкова вартість автомобіля Scoda Super B, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент його пошкодження у становить 550945,88 грн., величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Scoda Super B, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.09.2014 станом на дату ДТП складає 42796,75 грн. (т. 2 а.с. 71-79).

Величина матеріального збитку розрахована експертом виходячи з вартості ремонтно-відновлювальних робіт, використаних для ремонту матеріалів, замінних при ремонті деталей, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та втрати товарної вартості.

Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Стандарт), який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, передбачено, що у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків (п. 32).

Відповідно до п. 17 Стандарту у звіті про оцінку майна та у висновку про вартість об`єкта оцінки оцінювач відображає факт про включення або невключення до ринкової вартості суми податку на додану вартість. Оціночні процедури, пов`язані з визначенням ринкової вартості, здійснюються з урахуванням включення або невключення до неї суми податку на додану вартість. Умова щодо визначення ринкової вартості з включенням суми податку на додану вартість зазначається у договорі на проведення оцінки майна.

Відповідно до п.п. 3.2.3 п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про страхування» операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів, не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. Страхова компанія, надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку виплачує страхову виплату, розмір якої визначається на підставі розміру матеріального збитку, розрахованого шляхом проведення відповідної експертизи.

Враховуючи зазначене, у разі якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюються з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

У разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюються без урахування сум податку на додану вартість, оскільки особа, не зареєстрована платником податку на додану вартість, не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму податку на додану вартість.

Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, (далі - Методика) величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного пошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення того (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) у автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення нього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Відповідно до п. 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати її вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, зєднань і захисних властивостей покриттів у звязку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд апеляційної інстанції вважає висновок експерта таким, що складений з дотриманням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а тому належним та допустимим доказом розміру реальних збитків, заподіяних позивачу внаслідок пошкодження автомобіля.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника, про те, що позивачем вже було отримано суму страхового відшкодування на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2015 у даній справі, яке було скасовано. Матеріали справи не містять доказів щодо існування вказаних в апеляційній скарзі обставин, зокрема відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2015 року, а також фактичного виконання рішення шляхом перерахування позивачу суми страхового відшкодування у розмірі - 33726,17 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 1682,45 грн. та витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 811,80 грн., як про це стверджує представник відповідача.

Підстав для відмови у позові колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.367, 368, 369, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВОНА» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова