головуючий у суді І інстанції Матійчук Г.О.
провадження № 22-ц/824/4482/2021
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Сержанюка А.С., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву, у якій просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. від 28 вересня 2020 року № 2690 про звернення і стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , який в іпотечному договорі, що посвідчений 19 серпня 2008 року Чуєнко Л.А. , державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори, за реєстровим № 2-424, виступає майновим поручителем по зобов`язанням ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/0953/82/72019 від 08 серпня 2008 року, на користь стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. від 28 вересня 2020 року № 2690 про звернення і стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , який в іпотечному договорі, що посвідчений 19 серпня 2008 року Чуєнко Л.А. , державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори, за реєстровим № 2-424 виступає майновим поручителем по зобов`язанням ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/0953/82/72019 від 08 серпня 2008 року, на користь стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи предмет позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала незаконна, необґрунтована, постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції безпідставно послався на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Судом першої інстанції не досліджено в повному обсязі вимоги стосовно зустрічного забезпечення та не враховано усіх обставин справи, що призвело до настання несприятливих наслідків для АТ «Райффайзен Банк Аваль».

В заяві не зазначено підстав для зупинення стягнення та не наведено доказів того, що права заявника порушуються.

З огляду на зазначене, внаслідок невиконання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 своїх боргових зобов`язань перед банком, АТ «Райффайзен Банк Аваль» завдано шкоди в особливо великих розмірах, а також банк не в змозі задовольнити відшкодування спричинених збитків за рахунок майна, що є предметом іпотеки банку.

Суд першої інстанції вирішив питання про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису в супереч вимогам закону, постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.6 частини 1 статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подало до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області у справі № 741/1233/15 від 03 вересня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором (https://reyestr.court.gov.ua/Review/49604732).

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області у справі № 741/1233/15 від 22 серпня 2016 року зупинено провадження в цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором до вирішення цивільної справи №741/1070/16 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору (https://reyestr.court.gov.ua/Review/59840888).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи, які не заявляють самостійний вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку) вбачається, що підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову.

А також, колегія суддів, порівнявши негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (зупинення стягнення на підставі виконавчого документа) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (майно може бути відчуджене), з урахуванням законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків забезпечення позову, вважає, що вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

При цьому колегія суддів зазначає, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19 квітня 2021 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді А.С. Сержанюк

О.І. Сліпченко