КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7489/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

16 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Семенюк Т.А., перевіривши виконання вимог ст. 356 ЦПК України за заявою Кушнір Людмили Володимирівни в інтересах Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про приєднання до апеляційної скарги Карпінського Сергія Володимировича в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні ВП № 56412319 з примусового виконання рішення Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/22651/15-ц,-

В С ТА Н О В И В :

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні ВП № 56412319 з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/22651/15-ц задоволено.

Скасованотимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на строк до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 757/22651/15-ц, виданим 08 грудня 2017 року Печерським районним судом м. Києва, застосоване Постановою Київського апеляційного суду у справі № 757/22651/15-ц.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 23 лютого 2021 року Карпінський С.В. в інтересах АТ «Державний ощадний банк України»подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 11 лютого 2021 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задовольненні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,вважаючи, що судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

13 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява Кушнір Л.В. в інтересах Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про приєднання до апеляційної скарги АТ «Державний ощадний банк України»на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року, в якій заявник просить скасувати ухвалу суду від 11 лютого 2021 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Разом з цим, представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просила відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення за апеляційною скаргою.

Відповідно до вимог ст. 363 ЦПК України, учасники справи мають право приєднатися до апеляційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До апеляційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Заяву про приєднання до апеляційної скарги може бути подано до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

До заяви про приєднання до апеляційної скарги додаються документ про сплату судового збору та докази надсилання (направлення) копії заяви іншим учасникам справи.

Заявником в обґрунтування клопотання про відстрочення судового збору до прийняття рішення за апеляційною скаргою, зазначає, що відповідно до пунктів 11, 12 Рекомендацій щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81) 7, прийнятих Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 прийняття до провадження не повинно обумовлюватись сплатою стороною державі будь-якої грошової суми, розміри якої неспіврозмірні відносно справи. В тій мірі, в якій судові витрати є явною перешкодою для доступу до правосуддя, вони мають бути, по можливості, скорочені або анульовані, у зв`язку із викладеним та значною кількістю судових справ та складністю прогнозування подальших фінансових надходжень до Міністерства юстиції України, просили задовольнити клопотання.

Проте, апеляційний суд не приймає вказані доводи заяви, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, 3ст. 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше ніж як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» таЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелікрозрахункових та інших рахунків тощо).

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору.

Відповідно п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VIта статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При вирішенні питання про відстрочення або зменшення розміру сплати судового збору, майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звертаючись із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Кушнір Л.В. не навела підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», для звільнення її від сплати судового збору, а також не надала відповідних документів у підтвердження таких обставин.

Статтею 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За таких обставин, встановлення діючим законодавством права на апеляційний перегляд справи, не може бути підставою для невиконання особою, яка бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, норм законодавства, які визначають дотримання певних умов для здійснення такого права, зокрема, сплату судового збору, що передбачено Законом України «Про судовий збір».

Таким чином, вважаю, що правових підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про приєднання до апеляційної скарги не встановлено.

Крім того, норми діючого процесуального права не передбачають можливості залишати заяву про приєднання до апеляційної скарги, яка подана без дотримання вимог ст. 363 ЦПК України, без руху з визначенням строку для усунення її недоліків, тому враховуючи її невідповідність вимогам статті 363 ЦПК України, заява Кушнір Л.В. в інтересах Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про приєднання до апеляційної скарги Карпінського С.В. в інтересах АТ «Державний ощадний банк України»на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року прийняттю не підлягає.

Керуючись ст. 363 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання Кушнір Людмили Володимирівни в інтересах Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення судового збору до прийняття рішення за апеляційною скаргою Карпінського Сергія Володимировича в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року - відмовити.

Заяву Кушнір Людмили Володимирівни в інтересах Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про приєднання до апеляційної скарги Карпінського Сергія Володимировича в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні ВП № 56412319 з примусового виконання рішення Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/22651/15-ц - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.А. Семенюк