справа № 357/5239/20 головуючий у суді І інстанції Кошель Б.І.
провадження № 22-з/824/270/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

19 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Нежури В.А.,

з участю секретаря Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року залишено без змін.

25 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі, оскільки апеляційним судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 10 000 грн..

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Разом з тим, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з положенням ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, до ухвалення судового рішення, адвокатом Мохоньком К.М. було подано заяву щодо судових витрат, згідно якої зазначив, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду адвокатом до заяви про ухвалення додаткового рішення надано розрахунок витрат на правничу допомогу на підставі договору № 33/Ц від 21.05.2020 року, акт про надання правничої допомоги до договору № 33/Ц від 21.05.2020 року, рахунок фактура № 33/2 від 23.02.2021 року, дублікат квитанції від 24.02.2021 року на суму 10 000 грн. (а.с. 207-210).

Оскільки апеляційним судом залишено без змін рішення суду першої інстанції, тому судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. підлягають стягненню з апелянта.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Натомість відповідачем не було надано суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу з відповідними обґрунтуваннями.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає задоволенню. А відтак, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, оскільки саме нею подано апеляційну скаргу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 131, 133, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

В.А. Нежура