Справа № 703/4082/20
16 квітня 2021 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кирилюк Н.А.
з секретарем судового засідання Римським Д.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Свої вимоги мотивують тим, що він є власниками домоволодіння АДРЕСА_1 .
В цьому будинку зареєстрований як член сім`ї, але з червня 2015 не проживає його син ОСОБА_2 .
Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належному позивачу будинку, вважає, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в судовому порядку.
Зазначив, що факт реєстрації відповідача у будинку порушує його права яв власника на вільне розпорядження майном та змушує його оплачувати комунальні послуги з врахуванням всіх зареєстрованих в будинку осіб.
Виклад позиції позивача, відповідача та третіх осіб щодо заявлених позовних вимог.
В судове засідання позивач не з`явився, в направленій на адресу суду заяві просив розглядати справу у його відсутності та задоволити позов. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України.
Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з житлових правовідносин.
Як вбачається з договору дарування, посвідченого 1990 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Таран Г.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 2554, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 .
Іншим власником майна була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради від 18 грудня 2020 року в даному будинку зареєстрований ОСОБА_2 .
Згідно з актами від 02, 10, 14 листопада 2020 року відповідач в належному позивачу будинку не проживає з червня 2015 року, його речі в. будинку відсутні.
Норми права, які застосовує суд.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.
Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до частини 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Статтею 7 наведеного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Позиція суду щодо заявлених вимог.
Позивач в позовній заяві визнав, що право користування жилим приміщенням у відповідача виникло як у члена сім`ї власника.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Враховуючи те, що відповідач не проживає у належному позивачам будинку понад 1 рік, суд вважає, що він втратив право користування цим житлом.
На підставі 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Н. А. Кирилюк