Справа № 306/864/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 квітня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідачки Готри Т.Ю.,

суддів Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця - адвокатеса Гриниха Тетяна Юріївна, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2020 року, ухвалене суддею Ганчак Л.Ф.,

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 05.09.1997 він уклав шлюб з ОСОБА_2 , в якому у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак спільне життя з відповідачкою не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, а тому просив суд шлюб між ними розірвати.

У подальшому доповнив позовну заяву та просив малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із ним. Вказував, що за місцем проживання відповідачки в АДРЕСА_1 у будинку проживає вісім осіб, а саме : мама, дідусь та бабуся відповідачки, рідна сестра з малолітньою дитиною та співмешканцем. Крім того, ОСОБА_2 працює щодня з 6.00 до 8.00 та не має можливості займатися вихованням дитини. На його думку, дитині буде краще проживати разом із ним, оскільки в його будинку проживають лише його батьки, до яких дитина звикла, та у нього кращі умови для проживання.

У вересні 2020 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Новікова І.С., подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом із матір`ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . На утримання дитини батько ОСОБА_1 грошових коштів не надає, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, тобто батьківські обов`язки не виконує. А тому, посилаючись на норми статей 180-182 СК України, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2020 року залучено до участі в справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (а.с.55).

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.12.2020 збільшений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Шлюб, укладений 11.11.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №80, розірвано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000,00 грн щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Вирішення питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця - адвокатеса Гриниха Т.Ю., просив скасувати зазначене рішення в частині визначення судом розміру аліментів і ухвалити в цій частині нове судове рішення, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Вказував, що суд першої інстанції не врахував його матеріальне становище, а саме, що він працює сезонно, має нерегулярний, мінливий дохід, не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна і за таких обставин розмір аліментів в сумі 2 000,00 грн щомісячно для нього є завеликим. Посилався і на норми Сімейного кодексу України, якими передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, а також, що прожитковий мінімум у 2020 році на дітей віком до 6 років становив 1859 гривень. Тому вважає обґрунтованою суму аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на більшу суму не погоджується, оскільки невпевнений, що ці кошти будуть використовуватися позивачкою за призначенням і вона буде витрачати їх на доньку, а не на власні потреби.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 1 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження в справі та ухвалено розгляд даної цивільної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи та надано ОСОБА_2 строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Копія вказаної ухвали надсилалася ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , два рази: 01 лютого 2021 року та повторно 16 березня 2021 року, і така нею була отримана 25 березня 2021 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Правом на подання відзиву ОСОБА_2 не скористалась.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частинами першою, другою та четвертою статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду в даній справі, ціна позову в якій менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та предметом позову є стягнення аліментів, тому ця справа підлягає розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідачки, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апелянтом рішення суду в частині вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не оскаржується, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Судом установлено, що 5 вересня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Свалявському районному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №80 (а.с.4).

Від даного шлюбу у них народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №7 (а.с.6).

Судом установлено та не заперечувалося сторонами, що донька ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено в 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2 218 гривень, з 1 липня - 2 318 гривень, з 1 грудня - 2 395 гривень.

Статтею восьмою Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, суд першої інстанції врахував положення статей 180, 182 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, що відповідач є молодим за віком, працездатним, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, доказів неспроможності сплачувати аліменти суду не надав, а відтак розмір аліментів, стягнутих судом в сумі 2 000,00 грн щомісячно, є необхідним для достатнього, належного і гармонійного розвитку дитини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця - адвокатеса Гриниха Тетяна Юріївна, залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді