Справа № 310/5587/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2021 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Соколової О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у порядку загального позовного провадження цивільну справу №310/5587/20 за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Степаненко Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
за відсутності сторін, третіх осіб та їх представників, -
Позивач 10.08.2020 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За змістом позовної заяви, ОСОБА_3 є матір`ю позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилась спадщина - 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець постійно мешкала та була зареєстрована за місцем знаходження спадкового майна. Зазначена частина будинку належала померлій на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування 1/2 частини будинку від 05.03.2005.
Позивач стверджує, що до й після смерті матері постійно проживав за адресою розташування вказаного будинку, таким чином, фактично прийняв спадщину. Проте, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2018 внаслідок відсутності підтвердження на час відкриття спадщини факту постійного проживання позивача у житловому будинку АДРЕСА_1 , оскільки місце проживання ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не зареєстровано (місце проживання у паспорті громадянина України відсутнє).
З вказаних підстав, із посиланням на ст.15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1268, 1296 ЦК України, адже в позасудовому порядку засоби правового захисту прав вичерпані, позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою суду від 10.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, визначено строк для подання учасниками справи заяв по суті справи. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 08.10.2020 за клопотанням представника позивача в порядку витребування доказів зобов`язано приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А. надати засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено перерву в підготовчому засіданні. Ухвала суду виконана 03.11.2020, копія спадкової справи №56/2017, почата 21.11.2017, наявна у справі.
Ухвалою суду від 19.01.2021 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, батька позивача ОСОБА_2 , постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, клопотання представника позивача адвоката Хіжнякова І.В. про виклик свідків задоволено, ухвалено викликати та допитати в якості свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Крім того, в порядку витребування доказів зобов`язано відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету БМР Запорізької області надати інформацію щодо фізичних осіб, які були зареєстровані за адресою спірного домоволодіння станом на 13.08.2011, тобто, на час на час смерті ОСОБА_3 ; Бердянський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) - засвідчену копію актового запису про шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено.
Позивач та його представник в судовому засіданні присутні не були, згідно з заявою адвоката Хіжнякова І.В., вх.№ від 15.04.2021, представник просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовної заяви наполягає, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Позивач ОСОБА_1 відповідно до заяви, вх.№ від 15.04.2021, письмово повідомив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, як такого, що обґрунтований належними доказами. Крім того, протягом розгляду справи позивачем надано пояснення, відповідно до яких його батько ОСОБА_2 з 2000 року проживає у м.Слав`янськ Донецької області після того, як відбув покарання у місцях позбавлення волі, із матір`ю з того часу однією сім`єю не мешкав, його місце знаходження невідомо. Позивач стверджує, що мешкав із матір`ю за однією адресою з моменту дарування їй будинку у 2005 році, реєстрації за місцем проживання ніколи не мав. Його брат ОСОБА_7 , 1989 р.н., у спірному домоволодінні на час смерті матері та після неї не мешкав, заяви про прийняття спадщини не подавав.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток за адресою місцезнаходження, правом на подання відзиву відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України не скористався.
Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи стороною відповідача також не надано, про причини своєї неявки представник не повідомив.
Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку сторони позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку.
За вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи, враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для їх належного повідомлення.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення позивача та свідків протягом розгляду справи в суді, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Бердянським МВ ГУМВС України в Запорізькій області 29.10.2010, за місцем проживання не зареєстрований. Тотожні відомості вбачаються з відповідей на адвокатський запит, надісланий 30.08.2019, за даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області та на запит суду, вх.№ від 28.01.2021.
Згідно з записом у погосподарській книзі на спірне домоволодіння від 30.01.2007, у будинку АДРЕСА_1 постійно мешкали ОСОБА_3 з 13.09.2007 та її син ОСОБА_1 (на підставі свідоцтва про народження, без зазначення дати реєстрації).
За довідкою від 22.07.2020, виданою головою вуличного комітету №29 Н.В. Дудинською, ОСОБА_1 дійсно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 з моменту придбання частини будинку до смерті матері ОСОБА_3 13.08.2011 та до 2015 року без реєстрації, на території України не зареєстрований за даними паспорту, факт проживання підтверджують сусіди.
Даними свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Слов`янськ Донецької області, серії НОМЕР_2 , виданого 02.11.2017 повторно, підтверджено, що матір`ю позивача є ОСОБА_3 , батьком - ОСОБА_2 .
Судом витребувано засвідчену копію актового запису про шлюб спадкодавця ОСОБА_3 , яка надійшла до справи 18.02.2021 від Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Харків). Так, згідно з актовим записом №100 від 16.02.1989, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16.02.1989 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 02.11.2017 (повторно), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №1113 від 15.08.2011) у м.Бердянськ Запорізької області.
Відповідно до копії договору дарування 1/2 частини житлового будинку, укладеного 05.03.2005 між ОСОБА_8 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдаровувана), ОСОБА_3 прийняла як дарунок 1/2 (одну другу) частину жилого будинку з відповідною частиною будівель та споруджень (згідно з наведеним у договорі переліком), що знаходиться в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 10084226, розташованого на земельній ділянці розміром 600,0 кв.м. Згідно з п.4 та 7 договору самовільних переобладнань у вказаній частині будинку немає, право власності обдаровуваної виникає з моменту прийняття дарунку. Договір посвідчений приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Данціг С.Я. 05.03.2005 за р.№384.
На виконання п.8 договору реєстрацію право спільної часткової власності на вказану частку у нерухомому майні за ОСОБА_3 здійснено Бердянським КПТІ 25.03.2005 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6836747 від 25.03.2005, номер запису 3146 у книзі д.18).
За даними інформаційних довідок №241420570, 241419082 від 22.01.2021, сформованої на електронний запит головуючого судді Вайнраух Л.А., з реєстру прав власності на нерухоме майно, зазначені вище відомості про реєстрацію права спільної часткової власності на 1/2 частину об`єкту нерухомого майна - буд. АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 підтверджені, реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Крім того, інша частина житлового будинку, відповідно по 1/6 частці, на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, р.№3-602 від 17.03.2006, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою. Право власності та інші речові права за ОСОБА_1 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно на об`єкти нерухомості не зареєстровано.
Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка об`єкту нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами, безпосередньо дослідженими під час розгляду справи.
Крім того, після смерті спадкодавця приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Степаненко Т.А. 21.11.2017 заведено спадкову справу №56/2017 на підставі заяви позивача від 07.11.2018. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2018 №921/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Підставою для відмови стало те, що будь-які документи, що підтверджують місце відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . ОСОБА_1 нотаріусу не надані. Так, як вказує нотаріус, згідно з інформацією, що надана відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету БМР 04.01.2018 №0023, за даними реєстру територіальної громади БМР відсутня інформація щодо реєстрації осіб за вказаною адресою станом на 13.08.2011 (копія вказаної відповіді також наявна у матеріалах справи).
За змістом постанови будь-які докази прийняття спадщини, а саме документи, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини у ОСОБА_1 відсутні. Тому з підстав, передбачених ст.1272, оскільки протягом встановленого законом строку він не звернуся із заявою про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до даних інформаційної довідки із Спадкового реєстру №49958469 від 21.11.2017 приватного нотаріуса Степаненко Т.А. заповіти та спадкові договори після смерті ОСОБА_3 відсутні. За змістом заяви ОСОБА_1 від 17.11.2017, в якості підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зазначено ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки він фактично прийняв спадщину, до моменту смерті і в момент смерті спадкодавця проживав із матір`ю за однією адресою.
Судом встановлено згідно з відповіддю на адвокатський запит, вих.№ 2388/293 від 05.08.2020, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_3 знято за місцем реєстрації 06.09.2011 з адреси: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю за документом від 15.08.2011.
Судом допитано свідків на підтвердження фактичного прийняття спадщини позивачем. Так, допитані 04.03.2021 свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (співвласник іншої 1/2 частки будинку), ОСОБА_11 , які є сусідами ОСОБА_12 та протягом тривалого часу проживають по АДРЕСА_1 , знають позивача, засвідчили, що він на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері дійсно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , організовував її поховання, наразі проживає за цією ж адресою із жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах.
При розгляді справи суд застосовує норми ст. 16, 29, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296-1298 ЦК України.
Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як роз`яснено у п.23,27 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця.
Під час розгляду справи за результатами дослідження спадкової справи, яка заведена у 2017 році, тобто, після спливу п`яти років з дати смерті ОСОБА_3 , що чоловік померлої ОСОБА_2 , син померлої ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Відсутність інших спадкоємців після смерті спадкодавця та факт відмови державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії позивачу знайшли своє беззаперечне підтвердження.
Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Проте, позивач ОСОБА_1 , вважаючи, що на нього розповсюджуються норми ч.3 ст.1268 ЦК України, у строк, передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України, в нотаріальному порядку оформлення своїх спадкових справ не ініціював, вчасно із заявою не звернувся.
Так, як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Крім того, на дані правовідносини розповсюджується зміст ч.1 ст.1226 ЦК України, якою врегульовано, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до 1,6 ст.29 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
Ст.2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Тому, на підставі встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання позивача із матір`ю - спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно, ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину. Встановлення цього факту, як підстава для задоволення позову, необхідне йому для оформлення спадкових прав.
Фактичні обставини у справі, встановлені судом, підтверджені належними письмовими доказами, які узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, а також показаннями свідків.
Оцінивши наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає приписам ст.16 ЦК України та є ефективним для захисту її оспорюваного спадкового права.
Тому суд ухвалює рішення про задоволення позову у спосіб визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємця першої черги.
Виходячи з критеріїв, встановлених ч.3,9 ст.141 ЦПК України, оскільки поданий спір не виник внаслідок неправильних дій або бездіяльності відповідача, суд дійшов висновку про те, що судові витрати, сплачені при зверненні до суду, слід залишити за позивачем. Вимог про стягнення інших судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, ОСОБА_12 не заявлено.
Керуючись ст. 2, 5, 7, 10, 12-13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Бердянської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Степаненко Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати зі сплати судового збору, сплачені при зверненні до суду, залишити за позивачем.
Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем, третіми особами в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення (із врахуванням п.15.5 Перехідних положень).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 15.04.2021.

Суддя Л. А. Вайнраух