Провадження № 2/127/4508/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Вінницягаз» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок спожитого природного газу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ПАТ «Вінницягаз» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок спожитого природного газу. Позов мотивовано тим, що позивач проживає у багатоквартирному будинку за вказаною адресою, разом із неповнолітнім сином ОСОБА_2 . Таким чином в квартирі зареєстровано два мешканці. На ім`я позивача відкрито особовий рахунок щодо споживання природного газу № . Квартира обладнана газовою плитою та газонагрівачем води без лічильника обліку газу. Споживання газу нараховується за відповідними встановленими Постановою КМУ № 143 від 27.02.2019р. нормами споживання на одного мешканця з урахування точок газовикористання. В даному випадку норма споживання становить 10,49 куб м на місяць на одного мешканця. Починаючи з 1 листопада 2018 року на помешкання позивача відповідачем самостійно та без належного повідомлення була змінене нарахування плати за спожитий газ з 10,49 куб м на 23,6 куб м на одного мешканця квартири, яке може здійснюватись постачальником згідно Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс) лише за належно зафіксованих порушень споживання газу споживачем (а зокрема у разі відмови від встановлення лічильника газу за кошти газорозподільного підприємства (пункт 3 глави 4 розділу IX), що має бути оформлене відповідними актами за чітко встановленою Кодексом процедурою за повідомлення та участі споживача. Позивач про це повідомлена не була та участі в такому процесі не приймала. Внаслідок таких дій Відповідача штучне списання надмірно використаного газу щомісячно за помешканням позивача загалом складає тепер (23,6- 10,49)х2=26,22 куб м, тобто більше, ніж двічі з перевищенням відповідно до тих норм, що мають нам нараховуватись. З причини цього на 01 листопада цього року за дворічний період вже утворилася штучно нарахована заборгованість у сумі 4002,70 грн. з урахування різниці в тарифах за кожний місяць споживання. На сьогоднішній день згідно норм споживання за Постановою КМУ № 143 від 27.02.2019р. за звіркою нарахувань та розрахунків позивач не тільки станом на 1 листопада 2020 року не є боржником, але й має переплату у сумі 310,88 гри., що наведено у таблиці додатку № 1 до Заяви. Але за помешканням позивача продовжує обліковуватись заборгованість, яка зокрема лишає мене права на отримання житлової субсидії на опалювальний сезон з жовтня 2020 року по квітень 2021 року. Також з цієї ж причини позивачу вже було відмовлено у отриманні субсидії на літній період травень - вересень 2020 року. 29 травня 2019 року, коли позивач вперше звернула увагу на надмірні нарахування газу по її помешканню, бо саме в цей період субсидія була монетизована й з 1 травня було змінено тариф на газопостачання, позивач негайно письмово офіційно звернулася до Відповідача із скаргою (досудовою вимогою), у якій просила, падавши чітку аргументацію своїх вимог, зокрема у строк до кінця травня провести по особовому рахунку перерахунок надмірно нарахованих за період з І листопада 2018 року сум й в подальшому вести процес встановлення лічильника за рахунок постачальника виключно згідно законодавчої процедури. Листом від 10.06.2019 року Відповідач про перерахунок надміру нарахованих коштів за спожитий газ у відповідь не повідомив, конкретних причин та підстав правомірності такого нарахування не вказав та по суті звернення фактично не відповів, обмежившись абстрактним цитуванням законодавчих норм й фактично відпискою. У зв`язку із цим 02.07.2019 року позивач повторно завернулася до відповідача з аналогічними вимогами, зазначеними у попередній скарзі, ще раз чітко наголосивши на конкретних порушеннях з боку Відповідача. Листом від 23.07.2019 року відповідач знову не відповів про перерахунок надміру та безпідставно нарахованих обсягів спожитого газу та коштів за нього, продовжуючи стратегію відписок. В якості обгрунтування замість того повідомив із посиланням на норми Кодексу, що якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення Оператором і ГРМ (що підтверджується актом про порушення), то фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними Кодексом. Листування з Відповідачем з цього приводу було закінчено тим, що 08.08.2019 року позивач востаннє попередила його про свій намір при невирішені питання на досудовому рівні позиватись до суду та про те, що позивач не заперечує проти встановлення лічильника та просить для цього надати їй договір на встановлення для узгодження умов та дати виконання робіт. У відповідь, яка була з боку Відповідача останньою позивач так і не отримала ані перерахунку ані договору на встановлення лічильника. Замість того була вказана дата встановлення як 12.09.2019 року з 8 до 17 години. Протягом дня у вказану дату ніхто до позивача так і не перетелефонував й намірів щодо встановлення не проявив. Нарахування надмірних цифр споживання було продовжено в німому режимі до теперішнього часу. Обсяг спожитого газу з урахування 10,5 куб м на особу та 21 куб м на помешкання мною сплачено відповідно до 1 листопада 2020 року без заборгованості. Решта суми, що утворила заборгованість, продовжує залишатись невизнаною. Просить визнати протиправними дії (бездіяльність) ПАТ «Вінницягаз» щодо визначення мені режиму споживання природного газу та нарахування плати за нього, за яким фактичний об`єм спожитого природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням згідно з Додатком № 15 до Кодексу газорозподільних систем. Зобов`язати ПАТ Вінницягаз» здійснити перерахунок об`ємів та нарахованих розмірів платежів за використання природного газу за особовим рахунком НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.11.2018 року по теперішній час згідно норм, встановлених Постановою КМУ № 143 від 27.02.2019р.

Ухвалою суду від 09.12.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

11.03.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на ім`я позивача відкрито особовий рахунок щодо споживання природного газу № . Квартира обладнана газовою плитою та газонагрівачем води без лічильника обліку газу.

Споживання газу нараховується за відповідними встановленими Постановою КМУ № 143 від 27.02.2019р. нормами споживання на одного мешканця з урахування точок газовикористання. В даному випадку норма споживання становить 10,49 куб м на місяць на одного мешканця.

Починаючи з 1 листопада 2018 року на помешкання позивача відповідачем самостійно та без належного повідомлення була змінене нарахування плати за спожитий газ з 10,49 куб м на 23,6 куб м на одного мешканця квартири, яке може здійснюватись постачальником згідно Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс) лише за належно зафіксованих порушень споживання газу споживачем (а зокрема у разі відмови від встановлення лічильника газу за кошти газорозподільного підприємства (пункт 3 глави 4 розділу IX), що має бути оформлене відповідними актами за чітко встановленою Кодексом процедурою за повідомлення та участі споживача.

29 травня 2019 року, позивач вперше звернула увагу на надмірні нарахування газу по її помешканню, бо саме в цей період субсидія була монетизована й з 1 травня було змінено тариф на газопостачання, позивач негайно письмово офіційно звернулася до Відповідача із скаргою (досудовою вимогою), у якій просила, падавши чітку аргументацію своїх вимог, зокрема у строк до кінця травня провести по особовому рахунку перерахунок надмірно нарахованих за період з 1 листопада 2018 року сум й в подальшому вести процес встановлення лічильника за рахунок постачальника виключно згідно законодавчої процедури.

Листом від 10.06.2019 року Відповідач про перерахунок надміру нарахованих коштів за спожитий газ у відповідь не повідомив, конкретних причин та підстав правомірності такого нарахування не вказав та по суті звернення фактично не відповів, обмежившись абстрактним цитуванням законодавчих норм й фактично відпискою.

У зв`язку із цим 02.07.2019 року позивач повторно завернулася до відповідача з аналогічними вимогами, зазначеними у попередній скарзі, ще раз чітко наголосивши на конкретних порушеннях з боку Відповідача.

Листом від 23.07.2019 року відповідач знову не відповів про перерахунок надміру та безпідставно нарахованих обсягів спожитого газу та коштів за нього, продовжуючи стратегію відписок. В якості обгрунтування замість того повідомив із посиланням на норми Кодексу, що якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення Оператором і ГРМ (що підтверджується актом про порушення), то фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними Кодексом.

08.08.2019 року позивач востаннє попередила його про свій намір при невирішені питання на досудовому рівні позиватись до суду та про те, що позивач не заперечує проти встановлення лічильника та просить для цього надати їй договір на встановлення для узгодження умов та дати виконання робіт. У відповідь, яка була з боку Відповідача останньою позивач так і не отримала ані перерахунку ані договору на встановлення лічильника. Замість того була вказана дата встановлення як 12.09.2019 року з 8 до 17 години. Протягом дня у вказану дату ніхто до позивача так і не перетелефонував й намірів щодо встановлення не проявив. Нарахування надмірних цифр споживання було продовжено в німому режимі до теперішнього часу. Обсяг спожитого газу з урахування 10,5 куб м на особу та 21 куб м на помешкання мною сплачено відповідно до 1 листопада 2020 року без заборгованості. Решта суми, що утворила заборгованість, продовжує залишатись невизнаною.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу» побутовий споживач природного газу - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до п.2.1.Типового договору за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п.3.2 Типового договору за наявності підтвердженого обсягу природного газу споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від оператора ГРМ до споживача відбувається на межі балансової належності об`єкта споживача. Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За домовленістю сторін експлуатаційна відповідальність оператора ГРМ може бути поширена і на газові мережі (їх частину) споживача, якщо це визначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною цього договору. Порядок укладання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін визначений Кодексом газорозподільних систем.

Відповідно до ч. 3 глави 4 розділу IX Кодексу, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України для побутових споживачів. На даний час чинними нормами згідно Постанови №143 від 27.02.2019р., в якій норми споживання для помешкання з двома приладами газокористування (плита та водонагрівач) встановлені в межах 10,49 куб м на одного мешканця, відповідно на двох - 20, 98 куб м.

Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від встановлення лічильника за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 1.5 до цього Кодексу.

Відповідно до п.5.2. Типового договору та п.1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС (Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення), визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу, визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Згідно з положеннями п.4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу; межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж.

Відповідно до положень п.1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між оператором газорозподільних систем та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.

За відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Власники (балансоутримувачі, управителі, інші особи), на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки чи гуртожитки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні), укладають з Оператором ГРМ, до об`єктів газорозподільної системи якого підключені зазначені будинки/гуртожитки, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання.

П.2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу встановлено, що межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до п.12.7 розділу ХІІ Типового договору розподілу складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього договору.

Об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування (Постанова НКРЕКП №2496 від 30.09.2015).

Згідно п.5 ч. 2 глави 2 розділу XI Кодексу, до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать, зокрема, відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу.

Згідно ч. 6 глави 3 розділу XI Кодексу - у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу споживачу, який не забезпечений лічильником газу (розраховується за нормами споживання), визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати недопуску, визначеної в акті про порушення.

Ознайомлення побутового споживача із запланованими датою та часом встановлення лічильника газу має бути підтверджено позначкою про вручення йому письмового попередження про встановлення лічильника газу, яке має бути надане побутовому споживачеві не пізніше ніж за десять робочих днів до запланованої дати встановлення лічильника газу.

При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення, і про те, що до цього часу споживач має забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу. У разі забезпечення споживачем протягом цього строку доступу представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу процедура нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу населенням не застосовується.

Як вбачається із наведеного, обов`язковою підставою для нарахування обсягів спожитого газу за граничними нормами є: документально доведене порушення споживачем норм Кодексу; відповідне оформлення такого порушення за правилами, визначеними Кодексом.

Очевидно, що застосування санкцій за порушення норм Кодексу може мати місце за одночасною наявністю зазначених вище підстав як самого порушення так І його належного оформлення. У протилежному підстави для застосування санкцій відсутні.

Приписами глави 5 розділу XI Кодексу передбачено порядок та підстави складання акта про порушення, виявленого у споживача (несанкціонованого споживача).

Зокрема, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення від оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в цьому про необхідність для споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: і) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Також суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення та ст. 2 ЗУ «про житлово комунальні послуги», згідно якої державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «про житлово комунальні послуги»: балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

З викладеного вбачається, що дії відповідача не грунтувалися на нормах чинного законодавства, а тому суд вважає такі дії відповідача протиправними.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок об`ємів та нарахованих розмірів платежів за використання природного газу з 01.11.2018року по Постанові КМУ №143 від 27.02.2019, суд приходить до висновку про часткове задоволення даної вимоги, з наступних підстав.

Згідно з постановою КМУ №143 від 27.02.2019року, яка набула чинності 07 березня 2019 року «Питання споживання природного газу» затверджено норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу згідно з додатком. Установлено, що застосування норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу, затверджених пунктом 1 цієї постанови, здійснюється з 9 серпня 2018 року; не допускається нарахування та облік заборгованості на особовому рахунку побутового споживача за природний газ, яка виникла у зв`язку з втратою чинності постанови КМУ від 29.04.2015р. № 237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населення у разі відсутності газових лічильників» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 36, ст. 1075) та від 23 березня 2016 р. № 203 "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 24, ст. 958).

Пунктом 2 Постанови 143 встановлено, що застосування норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу, затверджених пунктом 1 цієї постанови, здійснюється з 9 серпня 2018 року, тобто, на минулий період, яким охоплюється і час, із якого позивач просить здійснити перерахунок об`ємів природного газу за встановленими Постановою 143 нормами споживання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2020 року у справі № 640/13591/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 року, визнано протиправними та нечинними пункти Постанови 143, у т.ч. й другий абзац пункту 2 (щодо строків застосування норм споживання на минулий період), а також пункт 1 та Додаток до Постанови, якими встановлено самі норми споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу.

Шостим апеляційним адміністративним судом від 02.06.2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2020року залишено без змін.

Водночас у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва зазначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, дія Постанови КМУ № 143 охоплювала період часу з 27.02.2019 року по 02.06.2020 року (моменту набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва).

Але застосування норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу, затверджених пунктом 1 постанови № 143, здійснювалось з 9 серпня 2018 року по 02.06.2020 року (моменту набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва про скасування пунктів Постанови 143).

Відтак, перерахунок об`ємів та нарахованих розмірів платежів за використання природного газу за особовим рахунком НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1 за період починаючи з 01.11.2018 року можливий на підставі норм, встановлених Постановою КМУ №143 від 27.02.2019 р., оскільки застосування таких норм встановлено цією Постановою з 9 серпня 2018 року, до 02.06.2020року.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача користь держави судовий збір в розмірі 1261,20грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280, 281, 288-289, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) ПАТ «Вінницягаз» щодо визначення ОСОБА_1 режиму споживання природного газу та нарахування плати за нього, за яким фактичний об`єм спожитого природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населення згідно з Додатком №15 до Кодексу газорозподільних систем.

Зобов`язати ПАТ «Вінницягаз» здійснити перерахунок об`ємів та нарахованих розмірів платежів за використання природного газу за особовим рахунком НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.11.2018року по 02.06.2020року згідно норм, встановлених Постановою КМУ №143 від 27.02.2019р.

Стягнути з ПАТ «Вінницягаз» на користь держави судовий збір в розмірі 1261,20грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.04.2021року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

ПАТ «Вінницягаз», м. Вінниця, провул. К. Широцького, 24, .

Суддя: