Дата документу 16.04.2021 Справа № 554/1681/21
Провадження № 2/554/1431/2021
У Х В А Л А

іменем України

про забезпечення позову

16 квітня 2021 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі головуючого судді Андрієнко Г.В., за участю секретаря судового засідання Карабаш О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «База №7» адвоката Черненко Любові Володимирівни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач ТОВ «База №7» в особі представника адвоката Черненко Л.В. звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Віктор Т.О. про визнання недійсним іпотечного договору.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 14 квітня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою та призначено підготовче судове засідання.

14 квітня 2021 року представник позивача звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 01, а також заборони державним реєстраторам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та органам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна до розгляду справи по суті.

Вимоги даної заяви обґрунтовує наявністю спору між сторонами, у зв`язку з чим ТОВ «База №7» звернулося до суду з відповідною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання іпотеки недійсною. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ТОВ «База №7» є власником прав вимоги по кредитному договору №К-2003408, який було укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Армапром» на суму 8900000 грн. та в подальшому забезпечено договором іпотеки №К-2003408/S-1, посвідченим 29.04.2011 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за №1800. Пунктом 2.1.1 цього Договору передбачено, що в іпотеку передається нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_1 , загальною площею 808,5 кв.м.

Посилається на ті обставини, що в результаті незаконного вилучення записів про іпотечне застереження про іпотеку ПАТ «Дельта Банк» на нежитлові приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_1 , загальною площею 808,5 кв.м. під вкраденими ключами Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Віктор Т.О., іпотекодатель ТОВ «Елаксен» здійснив повторну реєстрацію, відчуження іпотечного майна, а в подальшому майно було передано в повторну іпотеку

Ураховуючи явні ознаки незаконних дій з боку третіх осіб щодо нежитлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 808,5 кв.м., у добросовісного іпотекодержателя ТОВ «База №7» є обґрунтовані побоювання щодо здійснення незаконних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що може істотно ускладнити чи унеможливити реальне виконання можливого рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому необхідно враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Із представлених суду матеріалів слідує, що 29 квітня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Армапром» укладено Кредитний договір №К-2003408 на суму 8900000 грн. Також 29 квітня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Елаксен» укладено договір іпотеки №К-2003408/S-1, посвідчений 29.04.2011 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П. та зареєстрований в реєстрі за №1800. Згідно з п.2.1.1 даного договору в іпотеку передавалося нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_1 , загальною площею 808,5 кв.м.

Також у позовній заяві представником зазначено, що 08 квітня 2016 року з Державного реєстру речових прав за допомогою ключа приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Віктор Т.О. незаконно проведено зняття обтяжень на нежитлове приміщення загальною площею 785,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його виключення, тобто було вилучено усі записи, які б підтверджували обтяження зазначеного майна іпотекою. 14 червня 2016 року до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради звернувся представник ТОВ «Елаксен» із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою, до заяви надав рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 06.03.2007 року та рішення Октябрського районного суду м.Полтави з виконавчим листом 2007 року. 16 червня 2016 року посадові особи ТОВ «Елаксен», достовірно знаючи, що вищевказане майно відповідно до договору іпотеки №К-2003408/S-1 перебуває в іпотеці ПАТ «Дельта Банк», з невстановленими особами шахрайським шляхом, використовуючи державного реєстратора прав на нерухоме майно, з метою придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою, провели повторну реєстрацію речових прав на майно (первісна реєстрація права власності за ТОВ «Елаксен» була проведена 03.02.2011 року) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 785,9 кв.м. У подальшому це дало можливість здійснити відчуження нерухомого майна і передати майно в повторну іпотеку ОСОБА_1 31.05.2018 року, що підтверджується іпотечним договором №1455, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В., оскільки відомості про первісний договір були вилучені.

Разом із тим, 04 червня 2019 року між ТОВ «ЕйПіЕс Україна» та ТОВ «База №7» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким Новий кредитор набув прав вимоги до боржників ТОВ «ЕйПіЕс Україна», які деталізовані у додатку №1, у тому числі права вимоги до ТОВ «Армапром» за кредитним договором №К-2003408 від 29.04.2011 року. За його умовами (п.3.2) відповідні майнові права перейшли до ТОВ «База №7» з моменту укладення договору. Окрім того, ТОВ «База №7» 05.07.2019 року здійснило повну оплату за набуте право вимоги, що підтверджується платіжним дорученням. З наведеного слідує, що ТОВ «База №7» набуло права вимоги боржника ТОВ «Армапром», яке в свою чергу було забезпечено договором іпотеки між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Елаксен» №К-2003408/S-1 від 29.04.2011 року.

Крім того, рішення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Віктор Т.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29176521 та 29176500 про припинення іпотеки банку на об`єкт іпотеки та припинення обтяження на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які на думку позивача є незаконними з моменту їх внесення в реєстр речових прав, було предметом розгляду в Полтавському окружному адміністративному суді по справі №816/532/18. За результатами розгляду зазначеної справи позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» було задоволено частково, Харківський апеляційний адміністративний суд своєю постановою дане рішення залишив без змін. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 13.12.2019 року вказані рішення попередніх інстанцій скасував, провадження у адміністративній справі закрив, зазначивши, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом.

Отже, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову ТОВ «База №7» виклав у відповідній заяві обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та надав до суду відповідні докази існування реального спору між сторонами щодо спірного нерухомого майна, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Тобто, подальше відчуження спірного майна і пов`язані з цим реєстраційні дії фактично знівелюють ефективність обраного позивачем способу захисту, тому на думку суду, в даному випадку наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки позивач ТОВ «База №7» звернулось до суду з позовом про визнання іпотечного договору недійсним, тобто між сторонами дійсно наявний спір, враховуючи також факти здійснення державними реєстраторами дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із вищевказаним нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , що може вплинути на подальшу реалізацію прав та обов`язків сторін, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення його позову.

Арешт майна, як вид забезпечення позову це встановлений законом тимчасовий захід, який полягає в обмеженні власника (користувача) майна на вільне володіння, користування та розпорядження даними майном, з метою забезпечення виконання рішень судів якими поновлюються порушенні права та інтереси фізичних осіб, за захистом яких вони звернулися до суду.

Отже, заявником доведено та надано належні і допустимі докази, що існує реальна загроза, що у разі невжиття заходів забезпечення позову за запропонованим способом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Таким чином, доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у цій справі є обґрунтовані, як того вимагає норма статті 149 ЦПК України, і таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, що підтверджується наявними у справі документами.

Відповідно до змісту ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Таким чином, враховуючи вказані вимоги закону та надаючи належну оцінку доводам заявника та фактичним обставинам справи, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 151-153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «База №7» адвоката Черненко Любові Володимирівни про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 01, а також заборонити державним реєстраторам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та органам, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна до розгляду цивільної справи №554/1681/21 по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали відповідно до ч.2 ст.157 ЦПК України направити сторонам у справі до відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.В. Андрієнко