Справа №489/5592/20
Провадження №2/489/722/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 24390 гривень 42 коп. та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Мотивуючи свої вимоги тим, що 30 травня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_2 , який належить їй на праві власності. ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.07.2020. Внаслідок ДТП автомобіль Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Згідно звіту № 172-20 від 30.05.2020 про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 41575,59 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яка перерахувала їй страхове відшкодування у загальній сумі 19771,67 грн. Зазначених коштів на ремонт автомобіля не вистачило. На часткове відновлення автомобіля нею витрачено 16950,00 грн. Для повного відновлення автомобіля необхідно придбати праву фару, відремонтувати праву та ліву петлі капота, виконати роботи з встановленням правої фари з регулюванням фар. У зв`язку з чим вона звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою щодо розмірів виплати на ремонт автомобіля. Проте, їй було відмовлено без будь-яких розрахунків чи пояснень. Відповідач ОСОБА_2 також не відшкодував вартість ремонту автомобіля. Не відшкодована вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 21803,92 грн. Крім того, нею понесені додаткові витрати, які складаються з: витрат на експертні послуги - 2500,00 грн.; витрати на листування з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - 45,00 грн.; витрати на листування з Національним банком України - 41,50 грн., які вона просить стягнути з відповідачів.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 15.03.2020 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_4 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АР/0064745, за яким застраховано автомобіль Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_2 строком на один рік. Страхова сума за одного потерпілого за шкоду, заподіну життю і здоров`ю 260000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 130000 грн., франшиза - 0,00 грн. 22 травня 2020 року він придбав вищевказаний транспортний засіб. 30 травня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю та участю ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_2 . Наслідком ДТП стало пошкодження транспортних засобів. Позивачка звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування. За наслідками розгляду наданих документів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 19871,03 грн. Проте, позивачка не погодившись з такою сумою звернулася до суду з позовом, при цьому не розділяючи межі відповідальності кожного з відповідачів та просить стягнути суду з обох. Вартість збитку, якщо приймати до уваги звіт № 172-20 ОСОБА_5 , вартість збитку складає 24266,83 грн., проте, позивачка вважає, що повний розмір шкоди складає 41575,59 грн. і просить стягнути різницю вказаної суми та отриманих коштів страховим відшкодуванням. Також позивачкою долучено до матеріалів справи Рахунок № 57 від 14.09.2020 ФОП ОСОБА_6 на суму 16950,00 грн. З вказаного рахунку та акту вбачається, що за ними виконані не часткові, а всі види робіт та замінені всі деталі, тобто автомобіль позивачки повністю відновлено у ФОП ОСОБА_6 . З усіх долучених до матеріалів справи документів, вбачається, що позивачка не задоволена самим ремонтом, яким вона самостійно замовляла у ФОП ОСОБА_6 . Сума виконаного ремонту менша ніж сума, яку їй сплатила ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а тому вимагати ще якихось сум є неправомірним. Оскільки автомобіль вже відремонтовано, висновок за звітом № 172-20 вже не може покладатися за основу розрахунків позивачки та відповідно рішення суду в цій частині. Також він не згоден з сумою у розмірі 2500,00 грн. витрачених позивачкою на проведення експертизи, оскільки остання не дочекавшись аварійного комісара страховика звернулася до оцінщика.

Від позивачки надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказує, що з Акту виконаних робіт від 01.10.2020 № 57 вбачається, що в ході ремонту автомобіля проведено часткову реставрацію передньої правої фари на суму 2200,00 грн. В рахунку-фактурі № ЛВ-0000237 від 08.06.2020 виданому ФОП ОСОБА_7 зазначено, що вартість передньої правої фари складає 14350,00 грн., а її питома вага від вартості ремонту складає 40,28 %. Висновком оцінювача ОСОБА_5 № 172-20, вартість фари становить 15562,00 грн. або 37 % від вартості відновлювального ремонту. Вона змушена користуватися частково реставрованою передньою правою фарою до моменту, коли вона зможе придбати нову, бо грошових коштів на придбання нової немає. Вважає безпідставними доводами ОСОБА_2 про те, що вона не дочекалася протягом 10 днів огляду автомобіля аварійним комісаром страховика, адже зазначена вимога передбачена п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Нею було повідомлено страхову компанію про настання ДТП, проте, страховик протягом 10 робочих днів не направив свого представника до місцезнаходження пошкодженого автомобіля. Оскільки відповідачі не мали наміру виділяти додаткові кошти на ремонт, а з моменту ДТП пройшов тривалий час, вона почала ремонтувати вказаний автомобіль в межах тих грошових коштів, що виплатила страхова компанія, а заміну фари залишила на більш пізній термін. Відповідач ОСОБА_2 безпідставно звинувачує її у намаганні неправомірного збагачення, не розібравшись в обставинах.

Від представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, який належить позивачці, в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ремонтної калькуляції № 4482164 від 03.07.2020, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає: з ПДВ - 30376,96 грн.; без ПДВ - 25316,63 грн. Оскільки ОСОБА_1 , у заяві про страхове відшкодування за вх. № 683 від 11.06.2020, просила здійснити виплату страхового відшкодування безпосередньо на свій рахунок і на час подання заяви не надала страховику докази про фактичне здійснення ремонту транспортного засобу Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1 , ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування вартості відновлювального з урахуванням зносу за вирахуванням суми ПДВ у розмірі 19492,24 грн. А тому, вважає, що ПрАТ «УПСК» виконало взяті на себе обов`язки за Полісом № АР/0064745, а тому відсутні підстави у задоволенні позову. Позивачкою надано висновок за звітом № 172-20 про незалежну оцінку майна, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 24266,83 грн. з урахуванням ПДВ на запчастини. Позивачкою не надано документального підтвердження факту проведення ремонту автомобіля у особи, яка є платником ПДВ та докази, на підтвердження того, що позивачкою понесені витрати із сплати ПДВ під час проведення ремонтних робіт, а відтак, розмір шкоди, оціненої на замовлення позивачки (24266,83 грн.) має зменшуватися на суму податку на додану вартість на запчастини (20% =3120,28 грн.), тобто вартість відновлювального ремонту становить 24266,83 грн. (розмір вартості відновлювального ремонту згідно висновку за звітом « 172-20) - 3120,28 грн. (ПДВ на запчастини) - 19492,24 грн. (раніше виплачена сума страхового відшкодування) = 1654,31 грн. Отже, зазначене свідчить ні про повне, ні про часткове визнання ПрАТ «УПСК» позовних вимог, а лише показує помилковість висновків позивача у визначені ціни позову.

Ухвалою суду від 04.12.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 16.06.2021, призначено розгляд справи в режимі відео конференції.

Сторони направили и заяви про розгляд справи за їх відсутністю за наявними матеріалами у зв`язку з тим, що ними подані заяви по суті справи (відзиві на позовні заяві, відповіді на відзив).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

15 березня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_4 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АР/0064745, за яким застраховано автомобіль Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_3 строком на один рік. Страхова сума за одного потерпілого за шкоду, заподіну життю і здоров`ю 260000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 130000 грн., франшиза - 0,00 грн.

З 22 травня 2020 року автомобіль марки Hyundai Elantra, державний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Автомобіль марки Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

30 травня 2020 року о 12 год 20 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_2 по вул. Генерала Свиридова в м. Миколаєві, в районі перехрестя з пр. Мира, 30-А, в порушення п.2.3 б, 16.11 Правил дорожнього руху України, був неуважним, не надав дорогу та здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.07.2020, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Частина 4 ст. 82 ЦПК України вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

04 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування.

З висновку за звітом № 172-20 про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 від 23.06.2020, вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 , на дату ДТП - 30.05.2020 становить - 24266,83 грн. з врахуванням ПДВ на запчастини.

У вказаному звіті зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 складає 41575,59 грн.

За проведення оцінки вартості матеріального збитку автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 , позивачкою сплачено 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового журналу від 30.05.2020 та Договором на проведення оцінки колісного транспортного засобу від 30.05.2020 (а.с 43, 44).

Як вбачається з рахунку - фактури № ЛВ - 0000237 від 08.06.2020, складеного ФОП ОСОБА_7 , вартість ремонтних робіт автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 складає 35620,00 грн.

З рахунку № 57 від 14.09.2020 виконаного ФОП ОСОБА_6 та Акту виконаних робіт № 57 від 01.10.2020, ОСОБА_1 сплачено за виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 , у загальному розмірі 16950,00 грн. (а.с. 55, 56).

З вказаних документів, зокрема в п. 14 Акту виконаних робіт від 01.10.2020, вбачається, що була здійснена часткова реставрація фари передньої правої на суму 2200,00 грн.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права.

ВС наголосив, що стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

01 вересня 2020 року та 22 жовтня 2020 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснила перерахування на картковий рахунок ОСОБА_1 страхового відшкодування у загальному розмірі 19871,23 грн. (без урахування комісії), що підтверджується виписками з он-лайн банку (а.с 72,73).

07 вересня 2020 року та 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зверталися до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та до Національного банку України з заявами про перегляд назначеної суми страхового відшкодування необхідну для ремонту автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 та приведення його в попередній стан до моменту аварії.

За направлення вказаних заяв позивачкою витрачені грошові кошти у загальному розмірі 86 грн. 50 коп., що підтверджується фіскальними чеками (а.с 45, 49).

22 жовтня 2020 року за вих. № 3294/18 від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на адресу ОСОБА_1 направлено листа, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» прийнято рішення стосовно доплати страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0064745 від 15.03.2020 у сумі 1079,39 грн., загальний розмір відшкодування за зазначеним випадком складає 19871,23 грн.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Судом враховано, що різниця між виплаченою особі страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Заперечуючи проти розміру відновлювального ремонту відповідачем не надано належних доказів, не звертався з клопотанням про проведення експертизи.

З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З висновку за звітом № 172-20 про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 від 23.06.2020, вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Hyundai Accent номерний знак НОМЕР_1 , на дату ДТП - 30.05.2020 становить - 24266,83 грн. з врахуванням ПДВ на запчастини.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснено перерахування на картковий рахунок ОСОБА_1 страхового відшкодування у загальному розмірі 19871,23 грн.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17 зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2018 року у справі №757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18) дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

За таких обставин саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 4395,60 грн. (24266,83 грн. - вартість матеріального збитку - 19871,23 грн. - відшкодування страхового випадку = 4395,60 - різниця фактичним розміром шкоди і страховою виплатою).

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем надано копію квитанції про оплату 2500 грн ФОП ОСОБА_5 для проведення оцінки вартості матеріальної шкоди автомобілю (а.с.43), також при поданні позовної заяви ОСОБА_8 сплатила судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 151 грн. 35 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 450 грн. 00 коп. (18% від фактично задоволених позовних вимог). При цьому суд не бере до уваги квитанції про сплату поштових послуг на загальну суму 86грн. 50 коп. у якості підтвердження судових витрат, оскільки вказані витрати пов`язані з досудовим врегулюванням та не відносяться до витрат пов`язаних з судовим розглядом цивільної справи.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 4395 грн. 60 коп. (чотири тисячі триста дев`яносто п`ять гривень шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 601 грн. 35 коп., що складаються з: судового збору - 151 грн. 35 коп.; витрат на проведення експертизи -450 грн. 00 коп.

В задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», юридична адреса: м. Київ, вул. Кирилівська, 40, .

Третя особа: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «20» квітня 2021 року.