Справа № 203/1448/21
УХВАЛА

16 квітня 2021 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій остання просила накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 ; заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію спірного нерухомого майна; заборони органам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені ст.150 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п.п.1,2,4 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

З поданої ОСОБА_1 заяви та додатків до неї вбачається, що остання була власником квартири АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується відповідною копією нотаріально посвідченого договору дарування від 21.07.2011 року, витягом про державну реєстрацію права власності від 23.08.2011 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається проведення 23.08.2011 року державної реєстрації права власності на зазначену вище квартиру за ОСОБА_1 .

Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 08.04.2021 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.04.2021 року.

Як зазначила ОСОБА_1 в своїй заяві намірів відчужувати належну їй квартиру вона не мала, вказаний договір купівлі-продажу від 08.04.2021 року не укладала. Останній було укладено з використанням підробленого паспорту на її ім`я, ІПН та договору дарування від 21.07.2011 року. В зв`язку з цим, вона має звернутись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу від 08.04.2021 року недійсним.

Також заявниці зазначила, що з приводу заволодіння її квартирою шахрайським шляхом вона звернулась до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, де за її заявою було відкрито кримінальне провадження №0000196 за ч.2 ст.190 КК України.

Вказане підтверджується долученим до заяви витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, перевіривши доводи заяви та долучені до неї документи, суд враховує наявність достатніх підстав вважати про наявність спору з приводу нерухомого майна, що розташоване на території Центрального (колишнього Кіровського) району м.Дніпро, намірів заявниці протягом десяти днів з дня подачі даної заяви звернутись до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, який в разі його пред`явлення має розглядатись відповідно до правил виключної підсудності, встановлених ч.1 ст.30 ЦПК України, Кіровським районним судом м.Дніпропетровська.

Також суд враховує, що на теперішній час право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою ОСОБА_2 .

В зв`язку з цим, а також враховуючи обставини вибуття спірної квартири із володіння заявниці, на які посилається остання, є обгрунтовані підстави вважати про наявність ризиків вчинення подальших дій щодо відчуження спірного майна на користь третіх осіб, укладання інших правочинів стосовно цього майна, що в разі можливого задоволення в подальшому позовних вимог, які має намір заявити ОСОБА_1 , може ускладнити виконання рішення суду та унеможливіть або утруднить відновлення порушених прав заявниці у обраний нею спосіб захисту порушеного права.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково, заборонивши відчуження спірної квартири та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо її відчуження та переоформлення прав на неї, що буде співмірним із позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання рішення суду, остаточного вирішення спору між сторонами та відновлення порушених прав заявниці в разі можливого задоволення позову.

З огляду на предмет спору, визначений вид забезпечення позову, а також враховуючи, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, суд не вбачає передбачених ст.154 ЦПК України підстав для зустрічного забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,152,153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, номер об`єкта в РПВН 33894070) та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо відчуження та переоформлення прав щодо вказаного об`єкту нерухомого майна.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, якщо інше не передбачено ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (проголошення).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк пред`явлення ухвали для виконання три роки до 16 квітня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак