печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Хайнацький Є.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (далі - заявник, ТОВ «Київські енергетичні послуги») звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (далі - боржник, ОСОБА_1 ) заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 79 374 грн 48 коп. та 227 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання боржника, судом було здійснено запит до Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Реєстр територіальної громади м. Києва, згідно відповіді якого від 11.03.2021 року боржник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, в разі подання заяви з порушенням правил підсудності суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника не можливо, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, сплачена при зверненні до суду сума судового збору поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 164, 165, 260-261, 353, 354, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду) - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 05.04.2021 року.

Суддя Є.С. Хайнацький