Дата документу 10.03.2021
Справа № 334/1276/21
Провадження № 2-н/334/197/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2019 року по 31.12.2020 року.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У відповідності до ст. 165 ЦПК України, судом було зроблено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з метою надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 .

Згідно відповіді з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.07.2002 року по 06.02.2018 року.

Отже, інформація щодо місця проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою у період з 01.03.2019 року по 31.12.2020 року ніяким чином не підтверджена, доказів того, що ОСОБА_1 користувалась послугами стягувача у вищезазначеному періоді за адресою: АДРЕСА_1 , у суду немає.

Тобто, стягувачем заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, яка утворилась з 01.03.2019 року по 31.12.2020 року, тобто за період, який виключає час, коли остання була зареєстрована за вказаною адресою. Інших обставин, на яких ґрунтуються вимоги стягувача, заява не містить.

Крім того, відповідно до ч.3ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч. 1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Статтею 163 ЦПК України, встановлено вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Так відповідно до ч.3ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.163,165,166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбаченихп.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.М.Гнатюк