Справа № 129/2442/20
Провадження по справі № 2/129/267/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді О.В.Бондар,

розглянувши без участі сторін та їх представників в місті Гайсині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну черговості одержання права на спадкування,-

встановив:

25.09.2020 р. позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним, спадкоємцем четвертої черги за законом, як особою, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, - право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у другу чергу.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його співмешканка ОСОБА_4 , з якою він проживав без реєстрації шлюбу з 1983 р. по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 за життя невиліковно хворіла багатьма важкими хворобами: цукровим діабетом ІІ типу, ішемічною хворобою серця, атеросклеротичним міокардіосклерозом, мала захворювання нирок, значну надлишкову вагу тіла, знаходилася в тяжкому стані, потребувала стороннього догляду, не могла самостійно пересуватись по будинку без його допомоги; позивач постійно піклувався та доглядав ОСОБА_4 , купував їй ліки та інші засоби для покращення її здоров`я; також проводив поточні ремонтні роботи їх житла, яке подарував батько покійній дружині, побудував господарські споруди. Рідні сестри покійної: ОСОБА_2 проживає в Російській Федерації, будь якої матеріальної чи іншої допомоги своїй сестрі не надавала, ОСОБА_3 проживає в іншій області та будь-якої допомоги не надавала. Рішенням Гайсинського районного суду від 11.02.2020 р. встановлено юридичний факт що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали до часу відкриття спадщини не менше п`яти років однією сім`єю у період з 1983 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглядати без нього (а.с.29).

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без неї (а.с. 19).

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення справи не заявляла, відповідно до ч.5 ст.128 ЦПК України повідомлення про час та місце розгляду справи вручалось їй належним чином.

З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань.

Доведено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилася спадщина у виді права власності на 29/50 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , спадкоємців першої черги у померлої немає, спадкоємцями другої черги є рідні сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спадкоємцем четвертої черги є ОСОБА_1 . Рішенням Гайсинського районного суду від 11.02.2020 р. встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали до часу відкриття спадщини не менше п`яти років однією сім`єю у період з 1983 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 невиліковно хворіла багатьма важкими хворобами: цукровим діабетом ІІ типу, ішемічною хворобою серця, атеросклеротичним міокардіосклерозом, мала захворювання нирок, значну надлишкову вагу тіла, знаходилася в тяжкому стані, потребувала стороннього догляду, не могла самостійно пересуватись по будинку без його допомоги; позивач постійно піклувався та доглядав ОСОБА_4 , купував їй ліки та інші засоби для покращення її здоров`я; також проводив поточні ремонтні роботи їх житла, яке подарував батько покійній дружині, побудував господарські споруди, тобто протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував спадкодавця, яка через похилий вік та тяжкі хвороби була у безпорадному стані.

Зазначені правовідносини регулюються:

- Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

- Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

- Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

- Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України).

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України).

Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261-1265 ЦК України.

Враховуючи положення статей 1261-1266 ЦК України, ОСОБА_1 має право на спадкування у другій черзі, як і рідні сестри померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями другої черги.

Оскільки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали до часу відкриття спадщини не менше п`яти років однією сім`єю у період з 1983 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 невиліковно хворіла багатьма важкими хворобами: цукровим діабетом ІІ типу, ішемічною хворобою серця, атеросклеротичним міокардіосклерозом, мала захворювання нирок, значну надлишкову вагу тіла, знаходилася в тяжкому стані, потребувала стороннього догляду, не могла самостійно пересуватись по будинку без його допомоги; позивач постійно піклувався та доглядав ОСОБА_4 , купував їй ліки та інші засоби для покращення її здоров`я; також проводив поточні ремонтні роботи їх житла, побудував господарські споруди, протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував спадкодавця, яка через похилий вік та тяжкі хвороби була у безпорадному стані, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за ОСОБА_1 право на спадкування майна спадкодавиці ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкоємцями за законом другої черги.

Керуючись ст. ст. 4,7, 12, 13, 43, 258-259,263-265, 268, 354 ЦПК України,-

Ухвалив:

Позовну заяву задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкоємцями за законом другої черги.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: