Справа № 199/3004/20
УХВАЛА

іменем України

12.04.2021 м. Дніпро

справа №199/3004/20

провадження № 2-др/199/15/21

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретаря Столяренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника позивача Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» Сідлак Д.Л. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська розглянуто цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди та ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

29.03.2021 через канцелярію суду надійшла заява Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» Сідлак Д.Л., в якій ставиться питання ухвалення додаткового рішення з питання відшкодування позивачу витрат на правову допомогу у розмірі 13 840,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Голубніченко В.О. заперечував проти ухвалення додатково рішення, надавши свої письмові заперечення, де зазначив, що вимоги представника позивача є необґрунтованими, заяву подано з порушенням норм чинного ЦПК України, з пропущенням строку, витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені жодним чином, зокрема, не підтверджено обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи, з огляду на таке, просив суд відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі, а також стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, які складаються з правничої допомоги в розмірі 1 500,00 грн.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи №199/3004/20, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина друга статті 137 ЦПК України).

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним щодо предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено в повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що в позовній заяві позивачем судовими витратами зазначено лише судовий збір, щодо витрат на професійну допомогу клопотань не надходило.

Так, заяву про видачу додаткового рішення було подано 29.03.2021, в той час як рішення про задоволення позовної заяви було ухвалено 22.12.2020, тобто через три місяці після ухвалення рішення.

Частиною 1 ст.134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В цьому розрахунку сторона зазначає попередні і орієнтовні суми всіх судових витрат, які вона вже понесла або планує понести у зв`язку з розглядом судової справи. Якщо перша заява по суті спору не містить прохання стягнути з іншої сторони судові витрати, то в подальшому таке прохання заявляється до суду разом з клопотанням про поновлення строку (в якому, звичайно ж, мають вказуватись поважні причини пропуску строку).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також суд зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Утім, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, зокрема з огляду на наступне.

Відповідно до акту прийому передачі наданих послуг №2 від 09.11.2020 до Договору про надання правової допомоги в професійну допомогу враховано ознайомлення в суді з матеріалами, участь в судовому засіданні, складання клопотання, юридичний аналіз спірних правовідносин, аналіз судової практики у аналогічних спорах, в той час як процесуальні документи по справі підписані особисто головою ОСББ «Слобожанський 14Б», а не адвокатом, також в шапці документів не вказано відомостей про представника (адвоката), більш того позовну заяву складено на трьох аркушах, а текст не містить посилань на судову практику в аналогічних справах. В акті не зазначено про складання якого клопотання йде мова та про участь у якому засіданні за якої дати. Тому, вищевикладене спростовує такий доказ, як акт прийому передачі наданих послуг №2 від 09.11.2020 до Договору про надання правової допомоги, а тому сума 9640,00 грн. у повному обсязі не підтверджена жодним документом.

Згідно із п.п.1,2,6 ч.1 та ч.2 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

До правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Відповідно до документів наданих на підтвердження витрат на правову допомогу, між позивачем та адвокатським об`єднанням було укладено договір, який не містить фіксованої суми гонорару, а тому сума мала бути узгоджена шляхом укладання додаткової угоди, якої укладено не було.

Таким чином, розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги сторонами між позивачем та адвокатським об`єднанням не був узгоджений, а тому і не зрозуміло з якого розрахунку виходило адвокатське об`єднання зазначаючи такий розмір.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України у їх системному зв`язку сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності і справедливості і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це («заборонено законом»), або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами.

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру» визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» Сідлак Д.Л. про ухвалення додаткового рішення з питання стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку із пропуском строків подачі такої заяви, а також її недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260, 261, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» Сідлак Д.Л. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б», , місце знаходження пр. Слобожанський, 14Б, м. Дніпро, 49081.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б.Подорець