Справа № 599/575/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Чорної В. Г. при секретарі Грицай О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до Озернянської сільської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Озернянської сільської ради з вимогами про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він в позасудовому порядку не може оформити право власності.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив: згідно витягу № 19335276 від 26 червня 2008 року виданого Зборівським районним бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 23760441, позивач власник нежитлової будівлі - пункту автосервісу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З 09 грудня 2020 року для обслуговування вище вказаного приміщення позивачем орендується земельна ділянка площею 0.2187га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови, кадастровий номер :01:014:0253 в АДРЕСА_1 . На вказаній ділянці добудовано нежитлове приміщення під літ. «Б» загальною площею 37.4м.кв.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, що не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

- державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження», які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст.376 ЦК)України). На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст.376 ЦК України).

Пунктом 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України) (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6 постановлено, що право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статі 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Пунктом 9 Постанови пленуму від 30.03.2012 № 6 роз`яснено, що за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК).

Здійснене позивачем будівництво є самочинним, проте не порушує права третіх осіб.

Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і їх слід задовольнити, оскільки обраний ОСОБА_1 є єдино можливим способом захисту цивільного права позивача.

Керуючись ст. 2,4,81,265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 16, 376 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення літ. «Б» загальною площею 37.4 м.кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Зборівський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Повний текст рішення виготовлено 14 квітня 2021 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г.