Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2021 Справа №607/22502/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Хримко У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача АТ «Таскомбанк» звернулось в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог вказує, що 18.07.2019 відповідачем було підписано заяву-анкету на оформлення банківських продуктів. Підписуючи заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, відповідач просив Банк: надати йому послуги/продукти на умовах та в порядку, передбаченому в цій заяві-анкеті та в договірних документах, що підписуються для оформлення відповідних послуг/продуктів; укласти з ним договори на оформлення відповідних банківських продуктів/послуг; здійснювати кредитування на загальних умовах кредитування, що погодженні зі ним та зазначені в договірних документах.

Водночас 18.07.2019 відповідачем було підписано опитувальник фізичної особи із зазначенням, в тому числі, кореспондентської інформації та загальних відомостей щодо Позичальника.

Також, 02.08.2019 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 , укладено Заяву-договір № 405224-510 про надання кредиту готівкою на власні потреби. Відповідно до п. 1 розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору, із врахуванням положень Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб розміщеної на офіційному веб-сайті АТ «Таскомбанк» ('https://tascombank.ua/) кредит було надано Відповідачу на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум», на наступних умовах: Сума кредиту: 280 172,41 грн; Строк кредиту: 36 міс.; Проценти за користування кредитом: 0.0001 % річних; Комісія за обслуговування кредиту: 2.69% щомісячно.

Відповідно до Кредитного договору «Замовлення банківських послуг», відповідач просив Банк: надати кредит, шляхом виплати кредитних коштів на власні потреби в сумі 280 172,41 грн, шляхом перерахування на його поточний рахунок в АТ «Таскомбанк». Згідно умов Кредитного договору, відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєдналась до умов Договору. Відповідач просив надати кредит та зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно графіку, передбаченого у Додатку №1 до Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в термін, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в Додатку №1 до цієї Заяви-договору.

Однак, умови Кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на 09.10.2020 становить 338 995,64 грн, з яких: 248 959,79 грн заборгованість по тілу кредиту; 0,17 грн - заборгованість по відсоткам; 89 835,68 грн заборгованість по комісії; 200,00 грн штраф за період з 09.10.2019 по 08.10.2020.

У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за заявою - договором № 405224-510 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 02.08.2019, яка станом на 09.10.2020 року, становить 338 995,64 грн, та судовий збір сплачений при подачі позову.

У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду забезпечено позов.

Дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 18.07.2019 відповідач ОСОБА_1 підписав заяву-анкету на оформлення банківських продуктів. Підписуючи заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, відповідач просив Банк: надати йому послуги/продукти на умовах та в порядку, передбаченому в цій Заяві-анкеті та в договірних документах, що підписуються для оформлення відповідних послуг/продуктів;укласти зі ним договори на оформлення відповідних банківських продуктів/послуг;здійснювати кредитування на загальних умовах кредитування, що погоджені з ним та зазначені в договірних документах. Поданням та підписанням цієї Заяви-анкети він погодився, що розуміє та погоджується з тим, що після отримання цієї Заяви-анкети Банк розглядає питання щодо надання йому послуг, в тому числі з оформлення кредитних продуктів, у відповідності до його кредитної історії, платоспроможності та параметрів відповідних Банківських продуктів/послуг, а також те, що Банк має право повністю або частково відмовитись|від надання йому послуг, в тому числі з оформлення кредитних продуктів в межах бажаної суми кредиту, зазначеної в цій Заяві - анкеті, та Банк може надати йому Кредит у меншій сумі або на інший строк.

Водночас 18.07.2019 відповідачем було підписано опитувальник фізичної особи із зазначенням, в тому числі, кореспондентської інформації та загальних відомостей щодо Позичальника, а також ОСОБА_1 надав дозвіл на обробку його персональних даних.

02.08.2019 ОСОБА_1 підписав Заяву-договір № 405224-510 про надання кредиту готівкою на власні потреби невід`ємною частиною якого є Умови надання та обслуговування кредиту на власні потреби.

Зі змісту заяви-договору про надання кредиту готівкою на власні потреби вбачається, що він містить дані про: суму кредиту, яка становить 280 172,41 грн; строк кредиту 36 міс.; проценти за користування кредитом 0,0001 % річних та комісію за обслуговування кредиту 2,69 %щомісячно. Відповідно до п.1 р.2 Кредитного договору, відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєдналась до умов Договору. Відповідач просив надати кредит та зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно графіку, передбаченого у Додатку №1 до Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в термін, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в Додатку №1 до цієї Заяви-договору. Відповідно до п. 1 р. 3 при несплаті Клієнтом заборгованості за кредитом за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений Договором термін, Банк має право нараховувати та стягнути, а Клієнт сплачує Банку штраф у розмірі 50 грн за кожен факт порушення умов договору.

Також відповідачем було підписано додаток №1 Заяви-договір № 405224-510 про надання кредиту готівкою на власні потреби, детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів, який є невід`ємною частиною угоди, та який містить основні умови користування кредитом та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

До кредитного договору банк додав витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який містить правила надання нецільових кредитів на власні потреби.

Також 02.08.2019 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту за продуктом « Кридитна лінія для фізичних осіб в рамках зарплатного проекту АТ «Таскомбанк», за змістом якого встановлено умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту 280 172, 00 грн; строк кредитування - 36 місяців; процентна ставка відсотків річних - 0,0001 %; обслуговування кредитної заборгованості ( від суми фінансування) -2,69 % .

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 09.10.2020 становить 338 995,64 грн, з яких: 248 959,79 грн заборгованість по тілу кредиту; 0,17 грн - заборгованість по відсоткам; 89 835,68 грн заборгованість по комісії; 200,00 грн штраф за період з 09.10.2019 по 08.10.2020.

Відповідно до повідомлення вимоги від 27.10.2020 за № 25359/70, № 25360/70, ОСОБА_1 надсилались листи з повідомленням про наявність заборгованості за кредитом та з вимогою достроково повністю повернути кредит.

Відповідно до п. п. 4.4.44, п. 4.4 Розділу 4 Загальні права та обов`язки Клієнта та Банку Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: Банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань Клієнта за відповідною Заявою Договором за Продуктом або послугою у випадку та порядку передбаченому цим Договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як з`ясовано судом та не спростовано ОСОБА_2 , останнім прийняті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати комісії та процентів згідно графіку погашення кредиту виконані не були, що стало підставою для направлення позивачем повідомлення-вимоги про дострокове повернення кредиту від 27.10.2020. Доказів на підтвердження належного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надане АТ «Таскомбанк» право на дострокове повернення кредиту згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів своєчасного повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості по тілу кредиту у розмірі 248 959,79 грн, оскільки дана сума підтверджується банківською випискою по особовому рахунку і не спростована відповідачем.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві договорі № 405224-510 про надання кредиту готівкою на власні потреби позичальника від 02.08.2019 п. 1 р. 3 при несплаті Клієнтом заборгованості за кредитом за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений Договором термін, Банк має право нараховувати та стягнути, а Клієнт сплачує Банку штраф у розмірі 50 грн за кожен факт порушення умов договору.

Відтак суд погоджується з нарахованою заборгованістю по відсотках в сумі 0,17 грн, та штрафом за період з 09.10.2019 по 08.10.2020 в сумі 200,00 грн, оскільки умови нарахування відсотків та штрафів відповідають умовам користування кредитною лінією, з якими позивач був ознайомлений під час підписання Заяви-договіру № 405224-510 про надання кредиту готівкою на власні потреби від 02.08.2019.

Що стосується обґрунтованості вимог позивача, щодо стягнення заборгованості за комісією, то слід зазначити наступне.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України "Про захист прав споживачів".

За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) неповинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Згідно з абзацами 2, 3 частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під часу кладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року справа № 6-1746цс16, та в постанові Верховного Суду від 4 червня 2018 року справа № 758/8481/15-ц.

Позивач не довів належними та допустимими доказами позовну вимогу про стягнення комісії, оскільки ні позовна заява, ні умови кредитного договору, ні наданий розрахунок заборгованості не містять положень, які б вказували на підстави нарахування комісії та механізм її обрахування.

Враховуючи, що позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надавалися відповідачу, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог Банку про стягнення комісії в розмірі 89 835,68 грн.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання відповідачами умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останніми майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 249 159,96 грн, а саме 248 959,79 грн - заборгованість за кредитом; 0,17 грн. - заборгованість за відсотками; 200,00 грн штраф.

Відповідно до частин 1 і 3 статі 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме: на 65,61 % (розрахунок 249 159,96 грн (задоволена частинна вимог): 338 995,64 грн (ціна позову)) х 100 = 73,49 %.

На підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 3 736,92 грн. (5084,93*73,49/100), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2,4,12,13,76-78,258-268,273,352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити частково позов позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором укладено Заяву-договір № 405224-510 від 02.08.2019 в розмірі 249 159,96 грн (двісті сорок дев`ять тисяч сто п`ятдесят девять гривень 96 копійки) та 3 736,92 грн (три тисячі сімсот тридцять шість гривень 92 копійки) сплаченого судового збору..

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство «Таскомбанк», місцезнаходження: вул.. С. Петлюри, 30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 09 квітня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко