Справа №705/2045/16-ц
4-с/705/19/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, у складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Безвенюк Н.В.

за участю

представника скаржника ОСОБА_1

приватного виконавця Недоступа Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на дії приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича.

В обґрунтування скарги зазначив, що 23 грудня 2020 року постановою про відкриття виконавчого провадження №63981875 приватним виконавцем Недоступом І.М. відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» судових витрат в розмірі 59699 гривень на підставі виконавчого листа №705/2045/16ц виданого 05.11.2020 суддею Черкаського апеляційного суду Храпком В.Д.

Заявник вказує, що 30 грудня 2021 року він звертався до приватного виконавця з заявою про надання йому належним чином засвідчених копій виконавчого документа та заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, в порядку, визначеному статтями 19 та 28 Закону України «Про виконавче провадження».

19 січня 2021 року на адресу ОСОБА_2 надійшло поштове відправлення в якому містився лист від 14.01.2021 за №26. Вказаним листом скаржник був повідомлений про те, що документи виконавчого провадження були надіслані на адресу скаржника та вручені йому 29.12.2020.

Оскільки витребуваних документів в поштових відправленнях, що надійшли на адресу скаржника не було, 23 лютого 2021 року його представник звернувся до приватного виконавця Недоступа Д.М. з заявою про повернення стягувану виконавчого листа №705/2045/16ц виданого 05.11.2020 року суддею Черкаського апеляційного суду Храпком В.Д., як такого, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

09 березня 2021 року на адресу скаржника надійшло поштове відправлення від приватного виконавця Недоступа Д.М. з постановами про зміну (доповнення) реєстраційних даних №63981875 та №63982193 від 26 лютого 2021 року, якими внесено зміни у процесуальні документи, що видані в межах АСВП, а саме суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_3 змінений на суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області Храпко В.Д.

Вважає, що з урахуванням змін, визначених постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних №63981875 від 26 лютого 2021 року, виконавче провадження №63981875 відкрито на підставі виконавчого документа, який не відповідає вимогам ст.431 ЦПК України та ст.3 Законну України «Про виконавче провадження», оскільки виданий суддею Черкаського апеляційного суду.

17 березня 2020 року скаржник звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на дії державного виконавця але 18 березня 2021 року його скаргу було повернуто без розгляду на підставі ч.3 ст.183 ЦПК України.

Просить суд визнати поважним та поновити строк на подання цієї скарги; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №63981875 від 23 грудня 2020 року в редакції постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних №63981875 від 26 лютого 2021 року та зобов`язати приватного виконавця Недоступа Д.М. повернути стягувачу виконавчий лист №705/2045/16ц, виданий 05.11.2020 року суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області Храпком В.Д.

06.04.2021 на адресу суду від приватного виконавця Недоступа Д. М. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_2 , згідно з яким приватний виконавець повністю не визнає скаргу ОСОБА_2 та зазначає, що дійсно у нього на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №63988913, об`єднане постановою приватного виконавця від 23.12.2020, до складу якого входить виконавчий лист №705/2045/16ц від 05.11.2020, виданий суддею Черкаського апеляційного суду Храпко В.Д., про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 59699 гривень.

23.12.2020 приватним виконавцем у відповідності до положень ст.4 Законну України «Про виконавче провадження» прийнято до примусового виконання вищезазначений виконавчий лист та розпочато примусове виконання рішення.

26.02.2021 приватним виконавцем Недоступом Д.М. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, де змінено назву суб`єкта, який видав виконавчий документ, з: суддя Черкаського апеляційного суду, ОСОБА_3 на: суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Храпко В.Д. Проте зайшовши на офіційний сайт Судової влади України, виконавцем було встановлено, що ОСОБА_3 є суддею Черкаського апеляційного суду, а не Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Тому 06.04.2021 приватним виконавцем було повторно винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, де знову змінено назву суб`єкта, який видав виконавчий документ на остаточно вірну: суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Храпко В.Д.

Вважає, вимоги скаржника про те, що виконавцем прийнято до виконання виконавчий документ, виданий з порушенням ст.431 ЦПК України, не аргументованими і направленими на уникнення у будь-який спосіб виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

В судове засідання скаржник боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 , повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представник скаржника Косменюк О.М. вимоги викладені в скарзі підтримав та просив задовольнити.

Приватний виконавець Недоступ Д.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на скаргу.

Представник стягувача АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника скаржника та приватного виконавця, суд приходить до наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Вимоги до виконавчого документа передбачені ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» , а саме: У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів. Зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Як встановлено судом 05.11.2020 року Черкаським апеляційним судом по справі №705/2045/16ц 2/705/316/20 від 17.09.2020 року видано виконавчий лист про стягнення заборгованості по судовим витратам в сумі 596999 гривень з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк», за підписом судді Храпко В.Д.

23 грудня 2020 року постановою про відкриття виконавчого провадження №63981875 приватним виконавцем Недоступом І.М. відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» судових витрат в розмірі 59699 гривень на підставі виконавчого листа №705/2045/16ц виданого 05.11.2020 суддею Черкаського апеляційного суду ОСОБА_3

09 березня 2021 року ОСОБА_2 отримав поштове відправлення від приватного виконавця Недоступа Д.М. з постановами про зміну (доповнення) реєстраційних даних №63981875 та №63982193 від 26 лютого 2021 року, якими внесено зміни у процесуальні документи, що видані в межах АСВП, а саме суддя Черкаського апеляційного суду Храпко В.Д. змінений на суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області Храпко В.Д.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів скарги, 17 березня 2020 року, тобто з дотриманням встановлених законом строків, скаржник звертався до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на дії державного виконавця але 18 березня 2021 року його скаргу було залишено без розгляду на підставі ч.3 ст.183 ЦПК України, що призвело до пропуску скаржником строку для звернення до суду з вищевказаною скаргою в порядку ст.447 ЦПК України.

Стаття 127 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущений строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скаржнику необхідно поновити строк на звернення зі скаргою на дії приватного виконавця до суду, оскільки ним доведена поважність причин пропуску необхідного строку.

Нормами ст.ст. 12, 13 та 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що 06.04.2021 приватним виконавцем було повторно винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, де знову змінено назву суб`єкта, який видав виконавчий документ на остаточно вірну: суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області, ОСОБА_3 . Виконавчий документ, який був виданий на виконання рішення суду, ідентифікував стягувача та боржника, суть вимог. У виконавця на момент відкриття виконавчого провадження були відсутні, передбачені статтями 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, а на момент розгляду скарги відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувану, передбачені статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного суду №922/5690/14 від 23.04.2018, відповідно до якої положення чинного законодавства не передбачають обов`язок державного виконавця при прийнятті виконавчого документа до виконання перевіряти вказані у наказі суду дані.

З урахуванням викладеного суд не вбачає в діях приватного виконавця ОСОБА_4 порушень законодавства щодо відкриття виконавчого провадження №63981875 від 23 грудня 2020 року, оскільки його дії та рішення узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та не містять порушень процедури примусового виконання судового рішення в межах наданих повноважень.

Постановою ВСУ від 22 квітня 2020 року по справі №641/7824/18, щодо розгляду судами скарг сторін виконавчого провадження, зазначено «Згідно з частиною першою ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав в задоволенні скарги в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63981875 від 23 грудня 2020 року в редакції постанови про зміну (доповнення реєстраційних даних №63981875 від 26 лютого 2021 року та зобов`язання приватного виконавця Недоступа Д.М. повернути стягувану виконавчий лист №705/2045/16ц виданий 05.11.2020 року суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області Храпком В.Д., оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження того факту, що діями приватного виконавця порушені його права. Доводи скаржника зводяться до власного тлумачення ним норм чинного законодавства, що приводить до затягування процесу примусового виконання рішення суду, що в свою чергу порушує права стягувача на ефективний судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 26 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 259-261, 263, 265, 268, 353-355, 447-451 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича задовольнити частково.

Визнати поважним та поновити строк для подання скарги.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Р. В. Піньковський