Провадження №: 2/755/8540/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріли позовної заяви ОСОБА_1 до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови Ру Тетяни Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, - Київська міська державна адміністрація, про визнання рішення зборів недійсними,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови Ру Тетяни Вікторівни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Київська міська державна адміністрація про визнання рішення зборів недійсними, відповідно до предмету позову просив суд: « Визнати причини пропуску строку для звернення з позовною заявою за захистом прав та законних інтересів - поважними.

Поновити пропущений строк для подання позовної заяви про визнання недійним рішення зборів потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 групи будівельних компаній «Еліта-Центр» від 05 жовтня 2019 року, оформлене протоколом №9 від 05 жовтня 2019 року.

Визнати недійсним рішення зборів потерпілих по земельній ділянці на АДРЕСА_1 групи будівельних компаній «Еліта-Центр» від 05 жовтня 2019 року, оформлене протоколом №9 від 05 жовтня 2019 року».

Вивчивши матеріли позовної заяви та долучені до неї додатки на предмет дотримання позивачем вимог цивільного процесуального законодавства при визначенні підсудності даного спору конкретному суду, суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. ( ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України)

Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ( ч. 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини першої ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до положень статі 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При зверненні з цим позовом до суду, позивачем визначено у якості відповідача - Рада Уповноважених Представників, в особі Голови Ру Тетяни Вікторівни, адреса місцезнаходження - АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Оболонського району міста Києва.

Загальні збори - це зібрання членів територіальної громади міста Києва на засадах добровільності, гласності для вільного та неупередженого обговорення і прийняття рішень з найважливіших питань місцевого значення, які враховують у своїй діяльності органи місцевого самоврядування та їх посадові особи.

Загальні збори проводяться з урахуванням положень Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про органи самоорганізації населення», «Про доступ до публічної інформації», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та інших законів України, Постанови Верховної Ради України від 17.12.93 N 3748-XII «Про затвердження Положення про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні».

Виходячи з положень статті 5 Постанови Верховної Ради України від 17.12.93 N 3748-XII «Про затвердження Положення про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні», рішення зборів, прийняті в межах чинного законодавства, є обов`язковими для виконання органами територіальної самоорганізації громадян, усіма громадянами, які проживають на відповідній території.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Тлумачення ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до предмету позову, позивачем пред`явлено вимоги до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови Ру Тетяни Вікторівни, щодо оскарження рішення зборів громадян, в даному випадку - це група осіб, потерпілі інвестори від діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр», які скликаються по конкретній земельній ділянці, а саме по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, викладених у п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Вирішуючи питання застосування правил виключної підсудності в межах даного спору, суддя приходить до висновку, що предметом спору є оскарження рішення Ради Уповноважених Представників Зборів потерпілих внаслідок діяльності будівельних компаній «Еліта-Центр» по земельній ділянці на саме по АДРЕСА_1 , рішення загальних зборів в силу закону не є правочином щодо володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна, тому даний позов не підпадає під вимоги ч. 1 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Відповідно до ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин та враховуючи, що за змістом та характером спірних правовідносин, а також суб`єктного складу сторін за позовом ОСОБА_1 відсутні підстави для застосування правил виключної підсудності, в той же час за загальними правилами підсудності (за зареєстрованим місцем проживання або місцезнаходженням відповідача), передбаченими ст. 27 ЦПК України, цей позов не підсудний Дніпровському районному суду міста Києва, тому наявні підстави передати справу для подальшого розгляду до Оболонського районного суду м. Києва, за місцем знаходження відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статями 2, 4, 27, 31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/18560/21 (провадження № 2/755/8540/21) за позовом ОСОБА_1 до Ради Уповноважених Представників, в особі Голови Ру Тетяни Вікторівни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Київська міська державна адміністрація про визнання рішення зборів недійсними, передати за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва для подальшого розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: