Справа № 204/6952/21
Провадження № 4-с/204/38/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Сокола Д.О.,

представника скаржника адвоката Бервено О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Баздиревої Світлани Вікторівни, стягувач ОСОБА_2 , про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2021 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 32389167 від 25 квітня 2012 року у виконавчому провадженні щодо стягнення з нього аліментів (а. с. 1-4).

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні Центрального ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження ВП № 32389167 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів. Дане виконавче провадження відкрито на підставі постанови державного виконавця Чечелівського (раніше Красногвардійського) ВДВС м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Баздиревої С.В. від 25 квітня 2012 року. Вказана постанова винесена державним виконавцем на підставі виконавчого листа Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2011 року. Скаржник вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального і матеріального закону, оскільки виконавчий лист, на підставі якого її винесено, не містить індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника або номеру та серії паспорту стягувача та боржника, а відтак він не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а постанова підлягає скасуванню. Також ОСОБА_1 зазначає, що він тривалий час працював за межами держави, а після прибуття до України тривалий час доглядав літнього батька, який потребував постійного догляду, турботи та лікування, у зв`язку з чим у нього не було можливості звернутися до суду у встановлений законом строк, тому прохає суд поновити йому строк для подання скарги.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, прохав задовольнити. Додатково пояснив, що про існування виконавчого провадження його довіритель дізнався приблизно рік тому.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представника скаржника, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з вимогами ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як зазначає представник скаржника, його довіритель не мав змоги звернутися до суду у встановлений законом строк через те, що він тривалий час працював за межами держави, а після прибуття до України доглядав літнього батька, який потребував постійного догляду, турботи та лікування, однак жодних належних, достатній та допустимих доказів того, суду не надає.

Приписами ч. 2 ст. 126 ЦПК України визначено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що виконавче провадження відкрито 25 квітня 2012 року, суд доходить висновку, що скаржником пропущено строк на звернення з даною скаргою до суду, оскільки про існування вказаного виконавчого провадження йому стало відомо рік тому, при цьому зі скаргою він звернувся лише 14 вересня 2021 року, тобто з пропуском звернення до суду.

Разом з тим, обставини, на які він посилається, як такі, що перешкоджали останньому в здійсненні вказаних дій в строки, передбачені ст. 449 ЦПК України, непідтверджені достатніми, допустимими та належними доказами, через що суд доходить висновку, що підстав для поновлення процесуальних строків немає.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що скаржником при зверненні до суду пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк, суд доходить висновку про залишення скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Баздиревої С.В. про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126-127, 183, 258, 260, 447-449 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Баздиревої Світлани Вікторівни, стягувач ОСОБА_2 , про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів зо дня її проголошення або протягом 15 днів зо дня отримання її копії учасниками справи.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна