П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Київ

справа № 590/528/19

провадження № 22-ц/824/5394/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Пікуль А.А., Левенця Б.Б.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Карго Пром»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року про залишення позову без розгляду у складі судді Чередніченко Н.П., повний текст складений 28.01.2021 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом доТОВ «Карго Пром», треті особи - ОСОБА_2 , ПАТ «Банк-Форум», в якому просив визнати недійсними договір № 1276-Ф про відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року та договір про відступлення прав за іпотечним договором від 28 листопада 2018 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт посилається на те, що Голосіїський районний суд міста Києва не повідомляв його належним чином про дати, час і місце судових засідань. Повістки суду він не отримував, у зв`язку з чим не мав змоги з`явитись до суду.

ОСОБА_1 вважає, що судом не було вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення його про розгляд справи. До того ж, оскаржувана ухвалу суду не містить відомостей, яким саме належним чином його було повідомлено про розгляд справи.

Від ТОВ «Карго Пром» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Вважає, що ухвала суду від 21 січня 2021 року винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а вимоги апелянта не підтверджуються будь-якими доказами, є надуманими та необґрунтованими.

Відповідач зазначає, що дана справа знаходиться в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва з червня 2019 року, неодноразово призначалась до розгляду, але позивач жодного разу не з`явився на судові засідання, не цікавився станом розгляду справи, порушеної за його позовом.

Більш того, позивач допускає зловживання своїми процесуальними правами та навмисно затягує розгляд справи.

При цьому посилається, що на розгляді Ямпільського районного суду Сумської області знаходиться справа № 590/291/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця, стягував - ТОВ «Карго Пром», яка зупинена до розгляду даної справи. Відповідно, через розгляд судової справи № 590/291/19 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 та солідарного боржникаОСОБА_2 на користь ТОВ «Карго Пром» боргу за кредитним договором.

Треті особи ОСОБА_2 та ПАТ «Банк-Форум» правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Учасники справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується судовими повістками, направленими згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України на їх електронні адреси, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, від ТОВ «Карго Пром» надійшла заява про розгляд скарги без участі відповідача, інших клопотань не надійшло, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у відсутність учасників, згідно ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 27 червня 2019 року судом першої інстанції було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 22 серпня 2019 року (а.с. 26). В подальшому, судові засідання відкладалися судом неодноразово, в тому числі через неявку позивача.

В судові засідання, призначені на 18 серпня 2020 року та 30 вересня 2020 року позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, не з`явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на запровадженні карантинні обмеження (а.с. 201-202, 211-212). Розгляд справи судом відкладено на 23 листопада 2019 року.

23 листопада 2020 року в призначене судом засідання позивач також не з`явився, надіславши на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про його обізнаність про дату, час і місце судового засідання (а.с. 223-224). Розгляд справи було відкладено на 21 січня 2021 року.

В судове засідання, призначене на 21 січня 2021 року, позивач, належним чином повідомлений про його час та місце, в черговий раз не з`явився (а.с. 232).

За правилами пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляду справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З системного аналізу пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України та положень статті 223 цього Кодексу вбачається, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне, тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Отже, суд може залишити заяву без розгляду в разі повторної (другої підряд) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, незважаючи на причини неявки в судове засідання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Крім того, прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині доступу до правосуддя визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станком проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Доводи апелянта про те, що він не отримував повістки суду, а тому не мав змоги з`явитись до суду, спростовуються наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 199, 208, 232).

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність постановленої у справі ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу про залишення позову без розгляду судом першої інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складений 19 квітня 2021 року

Головуючий:

Судді: