Справа № 161/741/21
Провадження № 2/161/1452/21
У Х В А Л А

14 квітня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В заяві зазначає, що предметом даного позову є стягнення заборгованості з ОСОБА_3 в розмірі 238 923 грн. 50 коп. Підставою для забезпечення позову представник позивача зазначив ту обставину, що останній на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , яку вона має намір продати з метою уникнення виконання боргових зобов?язань. Крім того, відповідач уникає зустрічей з позивачем, змінила номер телефона, адресу проживання, чим намагається уникнути взятих на себе боргових зобов?язань. Згідно консультаційної довідки вартість квартири становить від 594 000 грн. до 792 000 грн. Оскільки судом ухвалою Луцького міськрайонного суду від 10.03.2021 року в забезпеченні позову було відмовлено з підстав необґрунтованості необхідності забезпечення позову та відсутності ринкової вартості об?єкту нерухомого майна, то усунувши дані недоліки у даній заяві, просить суд заяву про забезпечення позову задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При зверненні до суду із заявою позивач надав інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .

Разом з тим, у поданій до суду заяві про забезпечення позову від 12.04.2021 року заявник повторно не обґрунтував необхідність забезпечення позову, а знову послався на ціну заявлених позовних вимог, поведінку відповідача, яка має намір продати вищезазначену квартиру, що не підтверджено належними доказами у справі. Крім того, долучена до заяви консультативна довідка не є належним доказом, який визначає ринкову вартість квартири, так як документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи, що зазначені заявником відомості є не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами, а ґрунтуються на припущеннях представника позивача, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150-153 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська