Єдиний унікальний номер 229/4596/19
Номер провадження 22-ц/804/1347/21
Єдиний унікальний номер 229/4596/19 Головуючий у 1 інстанції Грубник О.М.
Номер провадження 22-ц/804/1347/21 Доповідач Корчиста О.І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 квітня 2021 року м. Бахмут

Суддя Донецького апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року по цивільній справі №229/4596/19 за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 17 червня 2013 року по 01 квітня 2016 року включно у сумі 11370,90 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» судовий збір у сумі 1064,43 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що під час розгляду справи скаржник подав заяву про застосування строків позовної давності і вважав, що суд з цих підстав відмовив у задоволенні позову. У березні 2021 року він випадково дізнався про наявність виконавчого провадження стосовно нього.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оцінивши підстави для поновлення строку, апеляційний суд керується наступним.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 607/13908/13-ц (провадження № 61-1100св20).

З матеріалів справи вбачається, що 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 було подано заяву до суду про розгляд справи у його відсутність (а.с. 33).

Зазначене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд Дружківським міським судом Донецької області цивільної справи №229/4596/19 за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зі змісту резолютивної частини рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року вбачається, що його повний текст складено 29 жовтня 2019 року (а.с. 38-40), а апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції 06 квітня 2021 року, тобто майже через два роки після ухвалення оскаржуваного рішення. (а.с.46)

Отже, наведене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд зазначеної справи у суді, а також про відсутність обставини, яка передбачена п.1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України у вигляді виключення щодо подання апеляційної скарги особою, яка не була повідомлена про розгляд справи.

Пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 , в обґрунтування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, зазначає, що повне рішення не було йому вручене у день його проголошення або складення, що, в розумінні ст. 358 ЦПК України, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім цього, скаржником ОСОБА_1 не зазначено і причин пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апеляційний суд зазначає, що право суду на поновлення строку не є безмежним.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду Суд у справі «МПП «Голуб» проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див. справу «Голдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, ст. 13-18, п. 28-36).

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Отже, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї для цього дії.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року по цивільній справі №229/4596/19 за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року по цивільній справі №229/4596/19, зазначені ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року по цивільній справі №229/4596/19 за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Донецького апеляційного суду О.І. Корчиста