Справа № 607/5831/20
Провадження № 2/604/53/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого - судді Сидорак Г.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиськ Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Моторне (транспортне) страхове бюро України - Мартинів О.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу в розмірі 5244,24 гривень та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву згідно з якою, повністю підтримав позов та просив пред`явлені вимоги задовольнити у повному обсязі, а також не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу (із занесенням до протоколу) про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08 лютого 2018 року об 11:40 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Gaddy», н/з НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», н/з НОМЕР_2 , який був припаркований водієм ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2018 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. Однак, застосування п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчинення правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серії АК №2886808 (дія 06.05.2017 року до 05.05.2018 року), страховик - ПАТ «НАСК «Оранта», відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ.

З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ОСОБА_3 , як власник автомобіля «Volkswagen Golf», н/з НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , на підставі ст.ст. 33, 35, п.41.1 ст. 41 Закону №1961-IV, звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодування від червня 2018 року, яка зареєстрована МТСБУ за вх. 21453 від 03.07.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

05.04.2018 року МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в розмірі 4352,24 грн, що підтверджується звітом №386 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Golf», н/з НОМЕР_2 .

18.09.2018 року позивачем, на підставі ст. 41 Закону №1961-ІV, зазначеного звіту №386, прийнято Наказ МТСБУ №8788 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 4352,24 грн.

МТСБУ перерахувало потерпілому, ОСОБА_3 , суму відшкодування у розмірі 4352,24 грн, що підтверджується платіжним дорученням №993397 від 19.09.2018 року та проведеного банком -19.09.2018 року.

Крім того, позивач сплатив ФОП ОСОБА_4 за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого по справі МТСБУ в сумі 892,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №904961 від 16.05.2018 року та проведеного банком 16.05.2018 року.

Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 5244,24 грн.

Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.

Однак з боку відповідача не було вчинене жодних дій для відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону №1961-IV), страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка мас право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону №1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 акону №1961-IV).

Як встановлено судом, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок з відшкодування шкоди потерпілому, заподіяної з вини володільця транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин, МТСБУ, відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати, отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу).

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, на даний час, вищевказані понесені витрати МТСБУ в розмірі 5244,24 грн відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу, що порушує його законні права і інтереси, які підлягають захисту в суді.

Відповідно до підпункту а пункту 41.1 статті 41 Закону №1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу, який перебуває в його користуванні, відповідно до Закону №1961-IV застрахована не була.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові страхову суму або відшкодувати завдані збитки у межах страхової суми, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 Закону №1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до цієї норми до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки про відшкодування шкоди, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи викладене вище, той факт, що Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування, а отже має право зворотної вимоги до відповідача, як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин суд вважає, що відповідач повинен сплатити на користь МТСБУ здійснені ним виплати в загальному розмірі 5244,24 грн, а тому вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу є обґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 1191, 1992 ЦК Укрраїни, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Воробіївка Підволочиського району Тернопільської області, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, Ідентифікаційний код 21647131, п/р № НОМЕР_4 в Укрексімбанку) понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, у розмірі 5244 (п`ять тисяч двісті сорок чотири) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. воробіївка Підволочиського району Тернопільської області, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, Ідентифікаційний код 21647131, п/р № НОМЕР_4 в Укрексімбанку) судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак