Ухвала

16 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 522/15540/14-ц

провадження № 61-1194ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня

2014 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитно - заставним договором від 03 жовтня 2008 року № ОD01АК08700118 у розмірі 157 475,48 доларів США, що еквівалентно 1 985 254,95 грн, з яких: 37 480,64 доларів США - заборгованість за кредитом, 14 317,48 доларів США - комісія за користування кредитом, 101 224,89 доларів США - пеня. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитно - заставним договором від 03 жовтня 2008 року № ОD01АК08700118 у розмірі 51 798,12 доларів США та 709 107,38 грн, з яких: 37 480,64 доларів США - заборгованість за кредитом, 14 317,48 доларів США - проценти за користування кредитом, 56 101,12 грн - комісія за користування кредитом, 653 006,26 грн - пеня. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рух справи. Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року.

Поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник обґрунтовував тим, що 22 лютого 2016 року йому стало відомо про наявність заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року. У березні 2016 року він подав апеляційну скаргу на зазначене судове рішення, за наслідками розгляду якої 15 грудня 2016 року апеляційним судом ухвалено рішення, копію якого він не отримував, а дізнався про його ухвалення з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 24 вересня 2019 року. У жовтні

2019 року він звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення, проте ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року її було залишено без руху. На виконання вимог указаної ухвали касаційного суду у липні 2020 року він направив квитанцію про сплату судового збору, та у серпні

2020 року подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, однак судових рішень за наслідками розгляду його касаційної скарги він не отримував.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2021 року наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для звернення до суду з клопотанням/заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для поновлення такого строку та надання належних доказів на їх підтвердження. Роз`яснено заявнику наслідки невиконання вимог цієї ухвали відповідно до положень частини другої та третьої статті 393 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Копію ухвали Верховного Суду від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 отримав 17 березня 2021 року, що підтверджується даними зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, проте у визначений судом десятиденний строк не звернувся до Верховного Суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначенням інших поважних підстав для його поновлення, та не надав доказів на їх підтвердження.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ,

від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що станом на 16 квітня 2021 року недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 не усунув, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 394 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 11 грудня 2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області

від 15 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак