ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4818/13-ц
провадження № 6/753/354/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Цимбал І.К.,

за участю секретаря судового засідання - Римар М.М.

з участю сторін: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна» Ткаченко Ольга Вікторівна, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (далі - заявник) звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви зазначає, що 21 серпня 2013 року Дарницьким районний суд м. Києва ухвалив рішення по справі №753/176/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-009/323/2006 від 05 травня 2006 року з ОСОБА_1 у розмірі 1534929, 28 грн. та судового збору у розмірі 3 441 грн. на користь АТ «ОТП Факторинг Україна».

На примусове виконання рішення суду видано виконавчі листи.

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу про відступлення прав вимоги, згідно якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями кредитного договору № CL-009/323/2006 від 05 травня 2006 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

У зв`язку з указаним, просив змінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» правонаступником - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Окрім того, зазначив, що оригінали вищевказаних виконавчих листів за договором про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не було передано, на виконання вони не пред`являлись та на виконанні не перебували, що свідчить про їх втрату. Додав, що відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження щодо даного боржника відсутня, заборгованість не погашена.

На підставі викладеного, просив видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для їх пред`явлення.

В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти на відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 21 серпня 2013 року Дарницьким районний суд м. Києва ухвалив рішення по справі №753/176/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-009/323/2006 від 05 травня 2006 року з ОСОБА_1 у розмірі 1534929, 28 грн. та судового збору у розмірі 3 441 грн. на користь АТ «ОТП Факторинг Україна».

Рішення набуло законної сили.

20.11.2013 було видано виконавчі листи.

Ухвалою суду від 23.01.2017 за заявою первісного стягувача ТОВ ОТП Факторинг Україна» було видано дублікат виконавчих листів та поновлено строк для їх пред`явлення до виконання.

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» також просить замінити сторону виконавчого провадження з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно умов якого товариство отримало право вимоги за кредитним договором № CL-009/323/2006 від 05 травня 2006.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі №905/1976/16).

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Тому заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження» (Постанова Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10).

Зважаючи на положення статті 512 ЦК, 442 ЦПК та 15 Закону України «Про виконавче провадження», а також висновки Верховного Суду, заява в частині заміни сторони стягувача, є законною та підлягає задоволенню.

Щодо вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

З матеріалів справи вбачається, що первісний стягувач отримав виконавчі листи.

У січні 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зверталось до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату, яка ухвалою суду була задоволена /а.с. 63-73/.

В обґрунтування заяви товариство посилалося на те, що виконавчий лист було втрачено і встановити його місцезнаходження неможливо та строк пред`явлення останнього до виконання сплинув не з вини стягувача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено та поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів №753/176/17 (2/753/3684/13) до виконання.

Ухвала суду набрала законної сили.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням суду від 21 серпня 2013 року, яке набрало законної сили 09 вересня 2013 року, сплив 09 вересня 2014 року.

З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчих документів на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 серпня 2013 року сплив ще до набуття 31 січня 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав вимоги до ОСОБА_1 у даній справі.

Таким чином, під час продажу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 банк вже втратив право пред`явлення виконавчих листів до виконання. А за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора.

Отже, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням суду від 21 серпня 2013 року було пропущено ще первісним кредитором.

До того ж, пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що обов`язковою умовою видачі дублікатів виконавчих документів є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 дійдено правового висновку, згідно якого якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зважаючи на те, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не набуло права пред`явлення виконавчих листів до виконання у цій справі, оскільки первинний кредитор втратив таке право ще до укладення договору про відступлення прав вимоги, суд вважає що у видачі дублікату виконавчого листа слід відмовити.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви в частині вимог про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, слід відмовити.

Керуючись стст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна» Ткаченко Ольга Вікторівна - задовольнити частково.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» у справі № 753/4818/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитора заборгованості.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий І.К. Цимбал