РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року м.Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Гльози М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивувала тим, що 14.06.2006 між нею та ОСОБА_2 , було укладено шлюб. 16.10.2012 відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області у справі №2-1607/12 шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що дитина проживає разом з матір`ю, на даний час та останні 8 років, перебуває на повному її утриманні. Відповідач не приділяє належної уваги доньці, не цікавиться її інтересами, приховує розмір фактичного отриманого доходу, використовує його на свій розсуд для задоволення власних потреб, не бажає добровільно надавати гроші на утримання спільної доньки. Відповідач не бере участі в її утриманні, як в грошовій так і в натуральній формі.

Крім того, позивачем вказано, що відповідач працездатний чоловік, однак не має постійного місця роботи, на його утриманні не має інших непрацездатних осіб, має власне житло та інше майно (земельні паї), а тому на її думку має можливість виплачувати аліменти у розмірі 3000,00 (три тисячі) грн щомісячно. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 02.11.2020 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду на 01.12.2020.

Позивач в судовому засіданні 01.12.2020 заявила клопотання про долучення до матеріалів справи доказів по справі (копії висновку щодо стану здоров`я позивача), яке було задоволено судом.

В судове засідання 01.12.2020 відповідач не з`явився, на адресу суду не повернулися докази про вручення відповідачу кореспонденції суду, а саме: копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками, на підставі чого розгляд справи відкладено на 20.01.2021.

На призначену дату слухання відповідач не з`явився. За вказаним номером телефону в позовній заяві, системне повідомлення відповіло, що номер не є дійсним. Повістка направлена за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду не врученою. З урахуванням вказаних обставин, судом розміщено оголошення на сайті «Судової влади» щодо дати наступного судового засідання.

13.01.2021 від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

20.01.2021 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 просила оголосити перерву в судовому засідання для підготовки клопотання про витребування документів. Судом оголошено перерву оголошено до 22.01.2021.

В судовому засіданні 22.01.2021 представник позивача ОСОБА_4 заявила клопотання про витребування з Житомирського ДПІ інформації щодо працевлаштування відповідача, а також, з фонду соціального страхування відомості чи є платником податку, має трудовий та страховий стаж. Також заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи довідку про стан здоров`я дитини. Клопотання представника позивача були задоволені, судове засідання відкладено до 23.02.2021.

23.02.2021 від представника відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи та про ознайомлення з матеріалами останньої.

В судове засідання 23.02.2021 сторони не з`явилися, щодо розгляду справи повідомлялися належним чином; наступне судове засідання призначено на 16.03.2021.

02.03.2021 від Управління виконавчої дирекції фонду у Житомирській області Фонду соціального страхування надійшла відповідь, в якій повідомлено про неможливість надати запитувану судом інформацію, у зв`язку з тим, що управління такою інформацією не володіє.

Від ГУ ДФС у Житомирській області 15.03.2021 надійшла відповідь про неможливість надання запитуваної судом інформації.

16.03.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача Опанасюка С. надійшли:

1) клопотання про долучення документів медичного характеру до матеріалів справи, для підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідача, що має істотне значення при вирішенні питання про визначення розміру аліментів;

2) клопотання про витребування доказів, а саме, представник відповідача просив:

- витребувати з Житомирської Державної податкової інспекції Житомирського управління ГУДФС у Житомирській області відомості з державного реєстру відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.01.2019 року по дату відповіді на запит суду;

- витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2019 року по дату відповіді на запит суду.

- витребувати у Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області інформацію про транспортні засоби, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та копії документів, на підставі яких відбулася їх реєстрація, зокрема тих, в яких вказана вартість транспортних засобів.

В судовому засіданні 16.03.2021 позивач просила долучити до матеріалів справи копію картки фізичної особи-платника податків, а також подала заяву про уточнення позовних вимог. Надані документи долучені судом до матеріалів справи, зокрема, заява про уточнення позовних вимог, з огляду на те, що вона не змінює підстав та предмету позову, оскільки містить в якості доповнення прохальної частини позову посилання на норму ст.ст.182,184 СК України, про те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та про щорічну їх індексацію відповідно до закону.

В засіданні 16.03.2021 позивач та представник відповідача зазначили про можливе врегулювання спору в добровільному порядку і укладення мирової угоди та просили надати можливість врегулювати спірні питання, для чого відкласти розгляд справи.

За наведених обставин та враховуючи клопотання особх сторін, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 06.04.2021, про що повідомлені учасники справи та підтвердили це власними підписами (а.с.91).

Після перерви в судове засідання 06.04.2021 сторони не з`явилися.

05.04.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшли пояснення, де вказано, зокрема, що відповідач вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені лише частово, а саме, у розмірі 1200,00 грн, та просить суд взяти до уваги те що квартира, в якій проживає позивач зі спільною донькою, була придбана за кошти відповідача; те, що заробітної плати, як і жодних постійних доходів, відповідач не має, пенсію не отримує, підприємницька діяльність припинена з 2015 року, жодних коштовних витрат не здійснює, майном, з якого можна отримувати дохід, не володіє, з чого, за переконанням предстаника відповідача, вбачається об`єктивна неможливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі. В поясненнях також зазначено про неможливість відповідача самостійно заробляти кошти, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я та постійним депресивним станом, що представник відповідача підтверджує випискою з медичної карти хворого.

Окрім пояснень та доданих до них доказів, електронною поштою від представника відповідача надійшло клопотання, за яким представник відповідача просив:

- клопотання представника відповідача від 15.03.2021 в частині витребування доказів у Житомирської Державної податкової інспекції Житомирського управління головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без розгляду;

- витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.Тютюнника, 7) відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2019 по дату відповіда на запит суду;

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 01.01.2019 по дату відповіді на запит суду.

Окрім того, 05.04.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява (підписано ЕЦП), за якою представник відповідача, посилаючись на наявність ознак гострого респіраторного захворювання у відповідача та перебуванням його представника з 06.04.2021 по 16.04.2021 за межами України (докази перетину кордону будуть надані по прибуттю - зазначено у заяві), просив провести судове засідання за відсутності відповідача та його представника з метою розгляду клопотань про витребування доказів від 15.03.2021 та від 05.04.2021; розгляд справи не закінчувати без участі у засіданні відповідача та його представника, про дату наступного судового засідання повідомити на вказану у заяві електронну адресу.

06.04.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Згідно з заявою, позов ОСОБА_1 підтримала та просила його задовольнити, проти винесення рішення без її участі не заперечувала. Крім того, зазначила, що врегулювати спір з відповідачем мирним шляхом не вдалося.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу 06.04.2021 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників справи.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника відповідача, суд ухвалив:

- долучити до матеріалів справи за клопотанням представника відповідача від 15.03.2021 та додані до пояснень від 05.04.2021 документи, надіслані на електронну адресу суду, з використанням ЕЦП представником відповідача, подані в обгрунтування заперечень відповідача щодо позовних вимог;

- клопотання представника відповідача від 15.03.2021 щодо витребування доказів у Житомирської Державної податкової інспекції Житомирського управління головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області - залишити без розгляду, за відповідним клопотанням заявника клопотання;

- у задоволенні клопотань про витребування від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону громадянкою України ОСОБА_1 ; витребування від Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області - інформації про транспортні засоби, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та копії документів, на підставі яких відбулася їх реєстрація, зокрема тих, в яких вказана вартість транспортних засобів; витребування у Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 - відмовити, за необгрунтованістю необхідності дослідження таких доказів у даній справі, з урахуванням предмету спору та обставин, які мають бути встановлені у даній категорії справ;

- у задоволенні клопотання про витребування від Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 01.01.2019 по дату відповіді на запит суду - відмовити, оскільки вказана інформація стосується безпосередньо відповідача, яка могла бути без перешкод отримана відповідачем за відповідним запитом останнього (в т.ч. з допомогою інтернет ресурсів) та надана суду. Звернення адвоката з відповідним запитом 30.03.2021 та ненадходження відповіді на нього станом на 05.04.2021 не є підставою ні для здійснення судом такого запиту, ні для відкладення розгляду справи, тощо.

Окрім того, заявлення усіх вищезазначених клопотань після спливу тривалого часу слухання справи (оскільки неодноразово розгляд справи відкладався в т.ч. для забезпечення реалізації відповідачем своїх процесуальних прав), упродовж якого відповідачем не вчинялись вищезазначені дії для надання суду доказів в обгрунтування його заперечень по суті справи, не заявлялись клопотання, тощо, може бути розцінено судом як зловживання відповідачем своїми правами, в т.ч. спрямоване на затягування розгляду справи. Із зазначених підстав, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника відповідача в частині "розгляд справи не закінчувати без участі у засіданні відповідача та його представника". Суд враховує, що заперечення відповідача по суті позову були викладені письмово у поясненнях представника відповідача; докази, надані відповідачем в обгрунтування своїх доводів, долучені судом до матеріалів справи, а відтак відкладення розгляду справи в шостому судовому засіданні під час розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності для того вкрай поважних причин, які б унеможливлювали розгляд справи по суті за наявними у справі доказами, є невиправданим, безпідставним, і таким, що порушує права учасників спору на розумні строки вирішення спору судом.

З огляду на викладене, суд визнає за можливе вирішити спір за наявними у справі доказами, у відсутність представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

14.06.2006 між позивачем та ОСОБА_2 , було укладено шлюб. 16.10.2012 року згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області №2-1607/12 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6,12).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, серія НОМЕР_3 (а.с.8).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображено і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору суд враховує те, що неповнолітня дитина проживає та перебуває на утриманні у матері, відповідач офіційно не працює, має незадовільний стан здоров`я, доказів про його доходи стороною позивача не представлено, інших утриманців у нього не має.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз.2 ч.2 ст.182 СК України.

На момент ухвалення судом рішення неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виповнилось шістнадцять років, дитина є шкільного віку, а отже потребує від позивача матеріальних витрат на її утримання, з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, забезпечення належного рівня її життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку, придбання шкільного приладдя та лікування.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою дитини сторін у забезпеченні належного матеріального її утримання, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі по 1500,00 гривень щомісячно, враховуючи, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з урахуванням усіх обставин даної справи.

Так, суд враховує, що до справи подано документи медичного характеру, з яких вбачається незадовільний стан здоров`я обох батьків дитини, а також, наявність певних проблем зі здоров`ям і в самої дитини.

Проте, як позивач, так і відповідач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, незадовільний стан здоров`я відповідача, всупереч доводам представника, висловленим у поясненнях, не означає неможливості відповідача самостійно заробляти як на утримання себе, так і своєї неповнолітньої дитини; серед наданих відповідачем документів відсутні висновки (МСЕК, тощо) щодо повної чи часткової непрацездатності ОСОБА_2 .

Таким чином, виходячи із рівних обов`язків батьків на утримання своєї динити до її повноліття, присуджений розмір аліментів має забезпечити належне утримання дитини відповідно до приписів чинного законодавства. Вказаний розмір аліментів є справедливим та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав неповнолітньої дитини в даній справі, відповідно до встановлених обставин справи.

Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 07.10.2020.

В решті вимог позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, з урахуваннямм яких суд вбачає за необхідне покласти судові витрати по справі на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 273, 280 ЦПК України, ст.ст.180,182,184,191 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі по 1500,00 грн щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати 07.10.2020.

В решті вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход державного бюджету України 840,80 грн судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Т.А.Воробйова