Справа № 428/8316/20
Провадження №2/428/268/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, який мотивував тим, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач є колишнім власником квартири, який незважаючи на відчуження належного йому на праві власності жилого приміщення позивачу, станом на теперішній час, залишається зареєстрованим в квартирі, хоча право користування квартирою втратив та зобов`язувався знятися з реєстраційного обліку в квартирі до 27.09.2020 року. У зв`язку із чим, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом і просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.319, 321, 379, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Згідно із ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому, відповідно до вимог ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 24.09.2020р. серії НМВ №025756, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г., зареєстрованим в реєстрі за №982, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №129 від 24.09.2020р., ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 06.10.2020р., виданої відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку від 06.10.2020р. за №15733, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований: ОСОБА_3 , 1969р.н.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири від 24.09.2020р. набула у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою залишився зареєстрованим колишній власник - відповідач ОСОБА_3 . Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування даним житловим приміщенням колишнього власника житла, а також членів його сім`ї, у яких право користування є похідним від власника та припиняється разом з припиненням його права власності, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_6 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович