НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 квітня 2021 рокуСправа № 322/6/21

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., за участю представника позивача Гриценка О.Ю., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитом спадкодавця,

встановив

короткий зміст позовних вимог і рух справи:

4 січня 2021 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.03.2007 у розмірі 16954,04 грн, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ОСОБА_2 (позичальниця) звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.03.2007.

Позичальниця підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку» позивач додав до позовної заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.3.2, 3.3 на підставі яких позичальниця при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно з якими обслуговувалась позичальниця..

Заявою позичальниці підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальниці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позичальниця не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальниця ОСОБА_2 померла

Станом на дату смерті заборгованість позичальниці становила 16954,04 грн (заборгованість за простроченим тілом кредиту).

Відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, не відмовився у передбачений законодавством строк від прийняття спадщини.

Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст.509, 608, 629, 634, 1054, 1066, 1069, 1268-1270, 1282, 1296 ЦК України та умови укладеного між сторонами договору, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалами судді від 20.01.2021 було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, витребувано довідку про місце проживання і склад сім`ї ОСОБА_2 станом на день її смерті.

Ухвалю судді від 21.01.2021 витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Відповідач у строк, встановлений судом, не надав відзиву на позов.

Після отримання судом витребуваних документів встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 була подана заява про відмову від права на спадщину за законом. Через встановлені обставини, явку представника позивача в підготовче судове засідання було визнано обов`язковою.

Під час підготовчого засідання сторони жодних клопотань і заяв не подали.

Ухвалою суду від 23.03.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, додаткових заяв чи клопотань не подавав.

Відповідач по суті позову пояснень, заяв чи клопотань не надав.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

Судом встановлено, що 26.03.2007 ОСОБА_2 (позичальниця) подала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку уклавши договір про надання банківських послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 04.06.2019.

Згідно з наданим банком розрахунку заборгованості заборгованість позичальниці перед банком за кредитним договором б/н від 26.03.2007 на дату смерті становить 16954,04 грн, яка складається з простроченого тіла кредиту.

15.05.2020 позивачем була направлена претензія кредитора до Новомиколаївської державної нотаріальної контори, в якій банк просив повідомити спадкоємців померлої ОСОБА_2 про наявність у спадкодавця заборгованості перед банком у розмірі 21954,03 грн.

26.06.2020 приватним нотаріусом Моргуновою Н.О. банку надана відповідь, в якій зазначалось, що вказана претензія кредитора зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ і долучено до матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_2

11.09.2020 позивачем було направлено на адресу відповідача ОСОБА_1 лист-претензію про сплату заборгованості померлого позичальника у розмірі 16954,04 грн за кредитним договором №б/н від 14.11.2006.

З наданої нотаріусом копії спадкової справи №39/2019, заведеної після померлої ОСОБА_2 , встановлено, що спадкоємцями померлої є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 , заявою від 25.07.2019 відмовився від прийнятті спадщини за законом. Докази того, що вказану заяву відповідач відкликав, відсутні.

Натомість інші спадкоємці подали заяви про прийняття спадщини за законом. Після повідомлення нотаріуса про претензію кредитора свої заяви не відкликали.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

З наданих судом доказів випливає, що позов поданий до неналежного відповідача.

Положеннями статті 51 ЦПК України визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Оскільки представник позивача, ані під час підготовчого судового засідання, ані під час судового розгляду, не клопотав про заміну первісного відповідача належними відповідачами, підтримавши доводи і вимоги позовної заяви, акцентувавши увагу на тому, що відповідач проживав разом з позичальницею до моменту її смерті, позовні вимоги банку задоволенню не підлягають.

Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.81, 84, 258, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

в задоволенні позову акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , відмовити повністю.

Реквізити учасників справи:

- позивач: акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570;

- відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 16.04.2021.

Суддя Р.О. Губанов