Справа № 643/1117/21
Провадження № 2/643/2593/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Ускової Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Харківська міська Державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті матері залишилась спадщина, а саме: двокімнатна ізольована квартира житловою площею - 33,6 кв.м., загальною площею - 39,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира була приватизована матір`ю 12 жовтня 1995 року на дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 .

Батьки вперше зареєстрували шлюб 19 серпня 1964 року в палаці одруження м. Харкова, запис №4178, чоловіку та дружині було присвоєно прізвище " ОСОБА_5 ".

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач ОСОБА_1 .

24 листопада 1984 року батьки шлюб розірвали і матері було присвоєно прізвище - ОСОБА_4 . У період, коли батьки в шлюбі не перебували, мати приватизували свою двокімнатну квартиру на дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 . Позивач також змінив прізвище на ОСОБА_2

21 липня 1989 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та залишили прізвище - ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивач народився син, ОСОБА_2 , відповідач по справі.

З липня 1998 року батьки повторно зареєстрували шлюб і мати знов прийняла прізвище ОСОБА_3 ..

Після чого, 04.09.1998 року позивач також змінив прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , про що йому було видано свідоцтво про зміну прізвища, і довідку, про те, що шлюб з дружиною не припинявся, дружина і син залишились на прізвищі ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_8 ).

Після смерті батька мати почала хворіти, в неї дуже підвищувався тиск, боліло серце, почався сахарний діабет, втрачала свідомість, падала. Так як здоров`я матері вимагало постійної допомоги, восени 2013 року позивач переселився до матері. З цього часу вони постійно проживали разом.

У зв`язку із тим, що позивач постійно проживав разом із матір`ю на час відкриття спадщини, він вважав, що автоматично вступив в право на спадщину, тобто прийняв спадщину.

В силу пандемії він два рази звертався в нотаріальну контору. Перший раз, виждав декілька днів черги, звернувся до нотаріуса і не зміг оформити спадщину, так як нотаріус захворів, розуміючи, що хвороба затягується, позивач звернувся до Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини, однак отримав письмову відповідь за №1314/01-16 від 14.12.2012 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, йому було рекомендовано звернутися до районного суду м. Харкова для продовження строку для прийняття спадщини.

Позивач працює на посаді завідувача приймального відділення в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17" Харківської міської ради. У зв`язку із поширенням Covid-19, на період пандемії був переведений тимчасово з 19.05.2020 року на посаду лікаря-терапевта ІІ-го терапевтичного відділення для лікування хворих на гостру респіраторну хворобу Covid-19, де працює по теперішній час, із збереженням постійного місця праці - завідувача приймального відділення. Контактним особам рекомендується обмежування пересування, відвідування громадських місць.

26 червня 2020 року позивач працюючи у відділенні готував тіло померлого від Covid-19 до виносу з відділення і завантаження у санітарний автомобіль для транспортування у морг. Під час транспортування тіла позивач пошкодив собі хребет з переважним ураженням грудного та поперекового відділів хребта. Позивач не міг деякий час працювати у Covid-ному відділенні, так як відчував сильний біль у хребті, насилу пересувався, був обмежений в русі.

Не маючи можливості лікуватися в стаціонарі, позивач звернувся до "МП №20" ХМР, де пройшов курс лікування і був на час лікування повернутий на свою посаду завідувача приймального відділення.

07.10.2020 року після аналогічного випадку (піднесення важкого тіла) у позивача знову загострився поперековий відділ хребта із загостренням хвороб, на які він хворів раніше, діабет і гіпертонію.

10.10.2020 року позивач звернувся до невропатолога, лікувався амбулаторно, відмовившись від стаціонарного лікування.

Як контактна особа, позивач та інші лікарі спостерігаються протягом 14 днів від останнього незахищеного контакту, тільки після цього позивач зміг би лікуватись в стаціонарних умовах. В період хвороби минув шестимісячний строк для прийняття спадщини.

У зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на поважність пропуску встановленого строку.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Позивач надав покази в суді як свідок, в яких повністю підтвердив ті обставини, на які він посилався у своєму позові на обгрунтування позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив обставини, які викладені у позові, та не заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив

Суд, заслухавши пояснення, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

19.08.1964 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 , про що свідчить свідоцтво про шлюб.(а.с.29)

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с.22)

24.11.1982 р. шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу залишилось ОСОБА_7 .(а.с.28)

Позивач в своєму позові зазначив, що при одержанні паспорту він також змінив своє прізвище на « ОСОБА_7 »

12.10.1995 р. Харківський міський центр приватизації державного житлового фонду посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на власності на житло. (а.с.18)

03.07.1998 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повторно уклали шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 , про що свідчить свідоцтво про шлюб.(а.с.30)

04.09.1998 р. позивач ОСОБА_2 змінив своє прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища.(а.с.16)

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть. (а.с.20,21)

З відповіді Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотконтори не подавав, на час смерті спадкодавця не був зареєстрований разом із нею за однією адресою, спадкова справа після померлої ОСОБА_3 у держнотконторі не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили обставини, які позивач як свідок повідомив суду, а саме, що він проживав з осені 2013 року до дня смерті своє матері ОСОБА_3 разом з нею та надавав їй усю необхідну допомогу. Після її смерті він здійснював її поховання та ніс усі витрати. Також свідки підтвердили, що він з початку пандемії та на даний час працює у ковідному відділенні лікарні, має безпосередній контакт з хворими на Covid-19, у літку та в осені 2020 р. мав травму хребта та загострення хронічних захворювань, через які перебував на лікарняному та мав погане самопочуття.

На підтвердження своїх вимог позивач також надав довідки та виписки Міської поліклінічної лікарні № 2 та Багатопрофільної лікарні № 17 про звернення до лікарів у червні та жовтні 2020 року та проходження курсу лікування; довідку Багатопрофільної лікарні № 17 про його перебування на посаді лікарі-терапевта відділення лікування хворих на гостру респіраторну хворобу Covid-19 (а.сс.23-25, 33,35-37).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Викладені обставини суд вважає поважними і такими, що свідчать про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для вчинення спадкоємцем ОСОБА_1 дій щодо прийняття спадщини і подачі особистої заяви нотаріусу, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача і визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішення суду законної сили, який вважає достатнім. При цьому суд враховує той факт, що фактично в судовому засіданні з досліджених доказів було встановлено, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, але для захисту своїх прав позивач обрав інший спосіб захисту, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства та свободі вибору особи щодо способу захисту своїх прав.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та була зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса ресєтрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Третя Харківська міська Державна нотаріальна контора, 61001, м. Харків, пр. Московський, 85.

Суддя - Я.М.Горбунова