ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7121/20
Провадження № 2/210/696/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"15" квітня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі Головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 березня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №0 відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 7 718 доларів США. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 38975,90 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору.

12.06.2009 року, у зв`язку з невиконанням умов зазначеного договору, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12.06.2009 року у цивільній справі № 2-1393/09 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором № 0 від 28.03.2007 року, яка станом на 26.01.2009 року становила 42420, 30 коп., судовий збір 424,02 грн. та ІТЗ 30, 00 грн. Рішення не оскаржено та набрало законної сили.

На підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист та подано його до Металургійного ВДВС.

В 2018 році Товариства з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» звернулось до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 укладеним між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк».

04 квітня 2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» доСеменченко О. І. ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі( справа №210/4096/17).

21 серпня 2020 року приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович видав виконавчий напис про стягнення з мене 34 101( тридцять чотири тисячі сто одна) грн., та 48 коп. заборгованості за кредитним договором №0 укладеним між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» на користь на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

25.09.2020 року на підставі вище вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О. О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та розпочато примусове стягнення.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 21серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 18896 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариста з Обмеженою Відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 34101 гривень 48 копійка.

В судове засідання сторони не викликалися.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якого послався на норми законодавства, на підставі яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що 28 березня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №0 відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 7 718 доларів США. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 38975,90 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору (а.с. 19-21).

21 серпня 2020 року приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович видав виконавчий напис про стягнення з мене 34 101 (тридцять чотири тисячі сто одна) грн., та 48 коп. заборгованості за кредитним договором №0 укладеним між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» на користь на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Документи щодо переходу права вимоги за кредиторською заборгованістю до відповідача в матеріалах справи відсутні.

25.09.2020 року на підставі вище вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О. О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та розпочато примусове стягнення.

Ухвалою суду від 18.01.2021 року судом вирішено витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, що стосується виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів, зареєстровано в реєстрі № 18896.

Судом неодноразово надсилалась ухвала про витребування вказаних документів, однак ухвала суду не виконана.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

При цьому, відповідачем також не було надано жодних заперечень, письмових пояснень та документів з метою спростування позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

В матеріалах справи відсутні докази вручення повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, що є порушенням п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умов, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Так, суд не має можливості перевірити подані відповідачем документи для вчинення виконавчого напису з об`єктивних причин, зокрема через невиконання ухвали суду про витребування доказів, відсутності спростувань від сторони відповідача.

Водночас,зважаючи на відсутність будь-яких спростувань зі сторони відповідача, суд вважає доведеною позицію сторони позивача та погоджується, що підстави вважати заборгованість безспірною на момент вчинення виконавчого напису були відсутні.

При цьому перевірити момент виникнення права вимоги на повернення отриманих коштів суд не має можливості через невиконання вищевказаної ухвали суду.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача що стосуються визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлена позовна вимога про відшкодування витрат на правову допомогу, котрі складають 1845,80 грн. з яких 10 000 гривень витрати на правову допомогу, 845,80 судовий збір.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд звертає увагу на ту обставину, що судові засідання у справі не відбувалися з огляду на встановлених порядок розгляду справи згідно ухвали суду, а саме здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, заяви від сторін про зміну порядку та призначення судових засідань не надходили.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

У рішення Верховного суду від 17.09.2019 року у справі №810/2806/18 «Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16»

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, а саме у рішенні Верховного суду від 04.02.2020 року у справі №1.380.2019.001036 зазначено наступну позицію Верховного суду «Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Верховного суду від 26.06.2019 року у справі №200/14113/18-а «При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.»

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Позивачем під час подачі позову не надано розрахунку витрат, акту виконаних робіт. Окрім того, стороною позивача зазначається, що правова допомога склала 10 000 грн., при цьому просить суд стягнути 1845,80 грн. За таких обставин, суд не має можливості встановити дійсний розмір понесених витрат.

Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально не підтверджені та не доведені, суд доходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Водночас, оскільки позивачем сплачено надміру судовий збір, а саме 845,80 грн., суд вважає за необхідне повернути надміру сплачені кошти позивачу за кошти держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-82, 141, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 21серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 18896 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариста з Обмеженою Відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 34101 гривень 48 копійка.

Стягнути з Товариста з Обмеженою Відповідальністю "Вердикт Капітал" () на користь ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Повернути ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_1 , надміру сплачений судовий збір у розмірі 5 гривень (п`ять гривень), платіжне доручення №28649310 від 24.09.2020 року. Оригінал платіжного доручення перебуває в матеріалах цивільної справи №210/7172/20.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя: В. Є. Сільченко