Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1410/20

06 квітня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Остапишин І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/2 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з січня 2005 року проживала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . У шлюбі народилося троє синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які є неповнолітніми. Однак шлюбні стосунки не склалися і у листопаді 2014 року шлюб було розірвано. 17 квітня 2014 року ОСОБА_6 змінив своє прізвище та ім`я на ОСОБА_2 . 08 червня 2018 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 стосунки налагодились, а тому було повторно укладено шлюб, який зареєстрований Богородчанським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №48. Спільне життя з відповідачем так і не склалось через відсутність порозуміння, різні інтереси, а тому 21 січня 2020 року шлюбу між нею та ОСОБА_2 було розірвано. Неповнолітні діти проживають разом з нею. Відповідач участі у вихованні дітей тривалий час не приймає, як і не надає матеріальної допомоги на утримання синів. Самостійно забезпечувати дітям належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку не може. За таких обставин позивачка звернулася до суду із позовною заявою у якій поставила питання про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач на розгляд справи не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 18 лютого 2021 року отримав копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками та судову повістку про виклик до суду, про що у графі розписка в одержанні підписався особисто. Однак з того часу жодного разу не поцікався про хід розгляду справи та у судові засідання призначені на 05 березня 2021 року, 24 березня 2021 року та повторно на 06 квітня 2021 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з цим, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку заочного провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених у шлюбі з позивачкою синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с.4-6).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 змінив прізвище та власне ім`я на ОСОБА_2 , про що складено Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №45 (а.с.9).

Неповнолітні сини ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивачка і відповідач не вирішили.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України).

З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати дітей та брати участь в їх вихованні, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, у розмірі 1/2 його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 263 - 265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 22 грудня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн 80 к. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивачкою рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Битківський