15.04.2021
Справа № 642/8107/14
Провадження № 6/642/17/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Варук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною приватною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У лютому 20210 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною приватною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 12.11.2019 Ленінським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 642/8107/14 про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 у рахунок компенсації вартості Ѕ частини автомобіля Лексус RX 300. Згідно постанови державного виконавця від 11.11.2020 року здійснюються відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства України на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 201459,44 грн, яка складається з суми боргу за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Він намагається виплатити заборгованість стягувачу, однак не має об`єктивної можливості виконати наведену постанову від 11.11.2020 року, оскільки має на утриманні дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з народженням доньки він знаходився у відпустці за доглядом дитини до 2021 р., але зараз працює. Інших джерел доходів він не має. Крім того, внаслідок розповсюдження інфекційної хвороби на території України,а саме коронавірусу Ковід 19, встановлені карантинні обмеження стосовно звичайних умов праці та діяльності підприємств України. Наведений факт загальновідомий, визначається як надзвичайна подія, що потребує додаткових зусиль що до профілактики такого захворювання як серед дорослих так і серед дітей, а саме - необхідність утримуватися від присутності на роботі, необхідність закупівля відповідних лікарських засобів, проведення профілактичних тестів тощо. В той же час періодичні стягнення з його заробітної плати за виконавчим провадженням ВП № 63194723 у зазначених відсотках суттєво вплине негативним чином на його обов`язки стосовно утримання дітей (ст. 180,181 СК України), що є неприпустимим. Зазначені обставини зумовлюють відповідну заяву про відстрочку виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримали заяву просили її задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

ОСОБА_2 та її представник просили відмовити у задоволенні заяви про відстрочення судового рішення, оскільки відсутні підстави. Свої доводи виклала у письмових поясненнях (а.с. 158-161).

Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, зібрані по справі докази, вважає що у задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Виходячи з вимог ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо, сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про відстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувана.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

02.12.2015 Ленінським районним судом м. Харкова було постановлене рішення по цивільній справі № 642/8107/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною приватною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя. Зазначеним рішенням позовні вимоги були задоволені частково.

На вищевказане рішення представником позивача була подана апеляційна скарга у зв`язку з тим, що вона з рішенням не згодна частково, а саме в частині залишення без задоволення позовних вимог щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя кв. АДРЕСА_1 , автомобіля Lexus RХ300 державний номер НОМЕР_1 , визнання права власності на 1/2 частку зазначеного майна та стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації своєї 1/2 частини автомобіля Lexus RХ300 державний номер НОМЕР_1 у розмірі 182 959, 88 грн. так як воно є необгрунтованим та не відповідає вимогам законодавства.

10.05.2017 судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області винесла ухвалу, якою апеляційну скаргу відхилила, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02.12.2015 року залишила без змін.

11.09.2019 Верховним судом України була винесена постанова, згідно якої касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнили в повному обсязі, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2017 року в частині вирішення позовних вимог щодо поділу квартири АДРЕСА_1 та стягнення компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Lexus RХ300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасовано; квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль Lexus RХ300, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнали спільною сумісною ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнали за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині кожному на квартиру АДРЕСА_1 ; стягнули з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 182959,88 грн у рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Lexus RХ300, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

24.03.2016 року, тобто в період апеляційного розгляду справи про поділ спільного майна подружжя, ОСОБА_1 здійснив продаж квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Посилання ОСОБА_1 про утримання ним трьох малолітніх дітей суд не бере до уваги, оскільки ним не подано до суду жодного доказу сплати аліментів або матеріальних витрат на утримання дітей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 291 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни, згідно з якими карантин на території України продовжений до 11 травня. В подальшому карантин було продовжено відповідно до 22 травня 2020 року та 22 червня 2020 року. Тобто обмеження для підприємницької діяльності існували лише два місяці, після чого карантин визначено адаптивним та не обмежує ніяким чином заявника у підприємницькій діяльності чи будь-якій іншій діяльності.

Крім того, до заяви не надано суду доказів на підтвердження дійсного доходу ОСОБА_1 , його дійсний фінансовий стан, зокрема який б свідчив про те, що останній є незадовільним. Таким чином, у судовому засіданні не встановлено підстав для відстрочення виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною приватною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 15 квітня 2021 року.

Суддя В.В. Вікторов