Єдиний унікальний номер справи 183/4044/21
Провадження № 2/183/2956/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Власко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Новомосковської міської ради, третя особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Г. В., який у подальшому уточнив. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ще за життя, на випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, вона заповіла позивачеві ОСОБА_1 .

З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Г. В. із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті його бабусі ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не було надано нотаріусові документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок.

У зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 45,3 м2, житловою площею 30,4 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 22 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків його позовної заяви (а.с. 23), що було зроблено позивачем 08 липня 2021 року (а.с. 25-31). Ухвалою судді від 12 липня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, з призначенням підготовчого засідання, цією ж ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 32). Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 77).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Михайлевич Л. Ф. не з`явилися, однак останньою було подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, разом з тим, зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом установлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності від 29 червня 1959 року, посвідченого 30 червня 1959 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за № 3448, у відповідності до рішення Виконавчого комітету Новомосковської районної ради депутатів трудящих № 58 від 19 лютого 1958 року, гр. ОСОБА_3 була надана у безстрокове користування земельна ділянка для будівництва житлового будинку, загальною площею 1 000 м2, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 59-60).

Також, відповідно до повідомлення КП "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" № 527/20 від 09 жовтня 2020 року, за відомостями з інвентаризаційної справи станом на 29 грудня 2012 року, установлено, що гр. ОСОБА_3 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки було дозволено будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 ). Право власності на будинок в БТІ не зареєстроване (а.с. 57).

Матеріалами справи підтверджено, що 13 травня 1993 року був складений акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, а саме житлового будинку, загальною площею 45,3 м2, житловою площею 30,4 м2, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно з технічного паспорта на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 10 лютого 1993 року і наданого суду в засвідченій позивачем копії, домоволодіння в цілому складається з: А - житловий будинок, загальною площею 45,3 м2, житловою площею 30,4 м2, а - сіни, ганок, козирок, Б - літня кухня; б - прибудова, В - сарай, Г - вбиральня; погріб у сараї В; Д - сарай, Е - літній душ, № 1 - колодязь, № 2 - колодязь, № 3 - паркан, № 4 - ворота, № 5 - хвіртка, № 6 - замощення (а.с. 18-20).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 252561664 від 14 квітня 2021 року, право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21 січня 2002 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 12).

Таким чином, виходячи з досліджених судом матеріалів справи, установлено, що у 1993 році спадкодавець ОСОБА_3 збудував на виділеній йому земельній ділянці житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які в подальшому були прийняті в експлуатацію, проте за життя спадкодавцем право власності на них не було зареєстровано. Оскільки згідно з діючим на час побудови спадкового будинку законодавства, виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації цього права, то суд вважає, що зазначений будинок був власністю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, судом установлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про їх одруження серії НОМЕР_2 від 17 березня 1957 року, виданим Кіровським районним бюро ЗАГС м. Дніпропетровська (а.с. 11).

З матеріалів спадкової справи № 68/2002 померлого ОСОБА_3 , наданої на запит суду, убачається, що 05 лютого 2002 року та 28 травня 2002 року ОСОБА_2 , з метою оформлення своїх спадкових прав, звернулася до Новомосковської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43 - на звороті).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 65670474 від 21 липня 2021 року, установлено, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не видавалось (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 17 жовтня 2018 року, копія якого міститься в матеріалах спадкової справи № 41/2019, відкритої після її смерті та наданої суду в копії на відповідний запит суду (а.с. 48).

Відповідно до довідки № 2511 від 07 жовтня 2020 року, виданої Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, ОСОБА_2 , по день смерті, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані дві особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 54).

За життя, а саме 03 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Г. В., зареєстрований в реєстрі за № 1144, згідно з яким усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 51).

10 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Г. В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті його бабусі ОСОБА_2 (а.с. 48) та 06 жовтня 2020 року звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 53).

Постановою приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Г. В. від 03 листопада 2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 61).

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлому ОСОБА_3 , у тому числі, успадкувала спірний житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проте не встигла за життя оформити свої спадкові права та не отримала свідоцтво про право на спадщину.

Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Матеріали спадкової справи № 41/2019 після смерті ОСОБА_2 містять звернення позивача ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 48).

З урахуванням зазначеного, а також з огляду на те, що спадкодавцеві ОСОБА_3 за життя належав житловий будинок АДРЕСА_1 , який після його смерті успадкувала його дружина ОСОБА_2 , а позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, враховуючи те, що позивач не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок у порядку спадкування після смерті його бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 45,3 м2, житловою площею 30,4 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

-відповідач: Новомосковська міська рада, код ЄДРПОУ 34359199, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14;

-третя особа: приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна, місцезнаходження за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 21.

Повне рішення суду складено і підписано 24 грудня 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна