Постанова

Іменем України

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 576/2721/19

провадження № 61-13728св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач, відповідач - Комунальне підприємство «Глухівський тепловий район», ОСОБА_1 ,

відповідач, позивач - ОСОБА_1 , Комунальне підприємство «Глухівський тепловий район»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Ткачук С. С., Хвостика С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Комунальне підприємство «Глухівський тепловий район» (далі - КП «Глухівський тепловий район») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач проживає в квартирі АДРЕСА_1 і, будучи споживачем послуг з централізованого теплопостачання для опалення та обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення, які надаються КП «Глухівський тепловий район», відмовляється від укладення договору з централізованого теплопостачання для опалення та обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення та за період з січня 2017 року по 01 грудня 2019 року не здійснював оплату за отримані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Ураховуючи викладене, КП «Глухівський тепловий район» просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь 33 426, 12 грн.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до КП «Глухівський тепловий район» про встановлення факту неможливості та ненадання послуг з теплопостачання КП «Глухівський тепловий район», відсутності права стягнення плати за ненадані послуги та, як наслідок, відсутність боргу.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що згідно з протоколом постійно діючої комісії при виконкомі Глухівської міської ради від 04 листопада 2003 року було прийнято рішення: «виробничому ремонтному житлово-експлуатаційному підприємству здійснити заходи по відключенню мереж теплопостачання, згідно особисто наданої ним заяви керівнику підприємства». Протокол було надано виконавцю послуги, однак підприємство цей припис не виконало.

На виконання отриманого ним лише в 2010 році припису, у квартирі АДРЕСА_1 з 11 жовтня 2011 року відключено радіатори опалення від транзитних стоянкових мереж, про що КП «Глухівський тепловий район» належним чином було повідомлене, однак на його заяву 13 жовтня 2011 року не відреагувало, не направило свого працівника для складання акта про відключення від мережі центрального опалення. Акт обстеження системи теплопостачання квартири АДРЕСА_1 було складено лише 03 квітня 2013 року. Факт відключення ні в судовому, ні в досудовому порядку відповідачем не оскаржено, будь-яких заперечень чи скарг щодо відключення зазначеної квартири від центрального опалення не надходило.

Вказане відключення радіаторів опалення від мереж теплопостачання здійснено ним згідно з приписом протоколу постійно діючої комісії при виконкомі Глухівської міської ради.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати факт ненадання та неможливості надання послуг з теплопостачання КП «Глухівський тепловий район» до квартири АДРЕСА_1 від 11 жовтня 2011 року.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2020 року справу за позовом КП «Глухівський тепловий район» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до КП «Глухівський тепловий район» про встановлення факту неможливості та ненадання послуги з теплопостачання КП «Тепловий район» позивачу, відсутності права стягнення плати за ненадані послуги та, як наслідок, відсутність боргу об`єднано в одне провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2020 року позов КП «Глухівський тепловий район» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Глухівський тепловий район» заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 33 426,12 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач не надав належних доказів дотримання ним при відключенні квартири від мереж централізованого теплопостачання «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання». Тому КП «Глухівський тепловий район» як надавач послуг з теплопостачання, має право на стягнення із споживача заборгованості за надані послуги із теплопостачання за спірний період.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2020 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог КП «Глухівський тепловий район» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання за період з січня 2017 року по 01 грудня 2019 року, оскільки виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на вул. Пилипа Орлика, будинку № 26 у м. Глухів Сумської області КП «Глухівський тепловий район» доведено належними доказами наявність у ОСОБА_1 як споживача послуг з теплопостачання, обов`язку зі сплати наданих послуг з теплопостачання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження.

У жовтні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що 16 лютого 2007 року ОСОБА_1 звертався до виконавчого комітету місцевої ради щодо надання дозволу на встановлення системи індивідуального теплопостачання. Однак ця заяв була безпідставно не розглянута та його незаконно позбавлено права на встановлення системи індивідуального теплопостачання.

Відключення квартири АДРЕСА_1 від системи індивідуального теплопостачання не є самовільним, оскільки здійснено ним згідно з приписом протоколу постійно діючої комісії при виконкомі Глухівської міської ради. Між позивачем та КП «Глухівський тепловий район» відсутній письмово оформлений договір щодо надання послуг з теплопостачання.

Відзив на касаційну скаргу сторони не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5, 10, 64).

Виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на АДРЕСА_2 є КП «Глухівський тепловий район» (а.с. 90).

Відповідно до протоколу постійно діючої комісії при виконкомі міської ради з розгляду питань реструктуризації заборгованості з квартирної плати та плати за комунальні послуги від 04 листопада 2003 року, ухвалено згідно із заявою ОСОБА_1 здійснити заходи з відключення мереж теплопостачання (а.с. 25).

12 жовтня 2011 року ОСОБА_1 направив КП «Глухівський тепловий район» заяву про факт відключення кватири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення (а.с. 26-28).

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2019 року було скасовано судовий наказ у справі № 576/2388/19, провадження № 2-с/576/2/19, виданий 26 вересня 2019 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Глухівський тепловий район» 30 742,51 грн заборгованості за надані послуги з теплопостачання та 192,10 грн судового збору (а.с. 6).

Договір про надання послуг з теплопостачання між сторонами не укладався.

Відповідно до розрахунку заборгованості за опалення та внутрішньо будинкове обслуговування станом на 01 грудня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 становить 33 426,12 грн (а.с. 4).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268 до Порядку було внесено зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Відповідно до пунктів 2.1-2.2.2 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, в якій зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

У пунктах 2.3-2.7 Порядку визначено, що отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Проект також узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачаннявиконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Згідно з пунктом 2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання населенню послуг з централізованого теплопостачання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у матеріалах справи відсутній акт про відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого теплопостачання, затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією.

Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що відключення квартири АДРЕСА_1 від системи індивідуального теплопостачання не є самовільним, є безпідставними.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що процедура відключення від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 була проведена відповідачем самовільно, з порушенням передбаченого законодавством Порядку.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє позивача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Таким чином, доводи касаційної скарги про відсутність у нього боргу за комунальні послуги, оскільки між ним та КП «Глухівський тепловий район» відсутній письмово оформлений договір щодо надання послуг з теплопостачання, є необґрунтованими.

Відповідно до частини першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк