Провадження № 2-др/234/4/21
14 квітня 2021 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
секретар судового засідання Малушка С.В.,
У жовтні 2020 року до Краматорського міського суду звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бєлік А.С. з позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру та визнання боргових зобов`язань особистим зобов`язанням відповідача, відповідно до вимог якого просив суд визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 . Право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 23396272) припинити. Визнати боргові зобов`язання за комунальними послугами з листопада 2017 року по дату набрання чинності рішення суду особистим зобов`язанням ОСОБА_3 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1831,3 грн., витрати по сплаті оцінки майна в розмірі 1500 грн. та витрати на професійну правничу правову допомогу адвоката.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру та визнання боргових зобов`язань особистим зобов`язанням відповідача відмовлено.

Одночасно судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановлено сторонам строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат.

05.04.2021 року представником позивача надана заява про надання доказів по судовим витратам, до якої додано наступні документи: договір №19/10-20 від 19.10.2020 року про надання правової допомоги, додаткова угода №1 від 01.03.2020 року до договору від 19.10.2020 про надання правової допомоги, акт виконання робіт від 01.04.2021 року до договору про надання правової допомоги від 16.10.2020 року №19/10-20, квитанції к приходному касовому ордеру від 16.01.2020 року та від 01.04.2021 року.

05.04.2021 року представником відповідача була надана заява про розподіл судових витрат між сторонами та ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої представник відповідача просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500 грн. В обґрунтування заяви посилається на те, що розмір витрат підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг), договором про надання правової допомоги від 02.09.2020 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 01.04.2021 та довідкою від 01.04.2021. Розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу не перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, який був доведений до відома позивача разом з відзивом на позов. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивач не заявляв.

Представником позивача 12.04.2021 року подано клопотання, в якому останній просив відмовити відповідачу у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката, посилаючись на те, що наданий договір між відповідачкою та адвокатом від 02.09.2020 року не містить визначеного між сторонами розміру гонорару, що є істотною умовою договору та вимогою ст.137 ЦПК України. Також відповідачкою не було надано доказів реальної сплати гонорару, а надана довідка про сплату є неналежним доказом її сплати, а тому не можна прийти до висновку, що гонорар був реально сплачений в розмірі, визначеним договором. Довідка про сплату не є розрахунковим документом та не підтверджує сплату гонорару і повинна бути відхилена судом, як неналежний доказ. Також зазначає, що 14.12.2020 року адвокат не був присутній на судовому засіданні, а 16.01.2021 року не був готовий до судового засідання та просив його перенести, що вказує на невиконання процесуальних обов`язків представника та ненадання правової допомоги адвокатом у зазначену дату. Також зазначає, що відповідно до п.8 ст.141 ЦПК України докази понесених судових витрат можуть бути подані стороною спору тільки за наявності заяви сторони спору, зробленої до закінчення судових дебатів. В матеріалах справи відсутня заява представника відповідачки про надання доказів по понесеним витратам на протязі 5 днів з моменту винесення рішення. Тому, у суду відсутнє право розглядати надані докази понесених витрат на правничу допомогу з приводу порушення норм процесуального права зі сторони відповідачки.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідачка та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідачки просив розглянути заяву без їх присутності.

За таких обставин, суд ухвалює додаткове рішення у відсутності учасників справи, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру та визнання боргових зобов`язань особистим зобов`язанням відповідача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в даній справі рішенням суду у задоволенні позовних вимог було відмовлено, судові витрати за позовом покладаються на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з відзивом на позовну заяву представником позивача адвокатом Мендрух О.М. було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в ході розгляду справи, зазначено вид судових витрат витрати на професійну правничу допомогу. Також у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат представник відповідача зазначив, що докази розміру витрат будуть подані суду на протязі п`яти днів після ухвалення рішення суду та просить вважати зазначене заявою у розумінні ч.8 ст.141 ЦПК України (а.с.72).

На підтвердження понесення відповідачкою витрат на правову допомогу представником відповідача адвокатом Мендрух О.М. разом із заявою про ухвалення додаткового рішення надані наступні документи: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 01.04.2021 року; довідка від 01.04.2021 року про сплату ОСОБА_4 , на виконання умов договору №б/н про надання правової допомоги від 02 вересня 2020 року було сплачено на користь адвоката Мендруха О.М. 12500 грн. у якості гонорару за надану правову допомогу у справі №234/14851/20; акт приймання-передачі наданих послуг від 01.04.2021 року; договір №б/н від 01.09.2020 року про надання правової допомоги; додаток №1 від 02.09.2020 року до договору №б/н про надання правової допомоги від 02 вересня 2020 року.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 137 ЦПК України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Як вбачається з наданого представником відповідача Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в рамках розгляду цивільної справи №234/14851/20 сума витрат складає 12500 грн.

02.09.2020 року між адвокатом Мендрух О.М. та ОСОБА_4 укладено договір № б/н про надання правової допомоги, розмір гонорару адвоката та порядок його оплати визначений у додатку №1 до Договору б/н про надання правової допомоги від 02.09.2020 року.

01.04.2021 року складено акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 02.09.2020 року між адвокатом Мендрух О.М. та ОСОБА_4 , в якому зазначено перелік послуг, наданих адвокатом та їх вартість 12500 грн.

Відповідно до довідки від 01.04.2021 року №б/н, наданої адвокатом Мендрух О.М., відповідачкою ОСОБА_4 на виконання умов договору про надання правової допомоги від 02 вересня 2020 року було сплачено на користь адвоката Мендруха О.М. 12 500 грн. у якості гонорару за надану правову допомогу у справі №234/14851/20.

Відповідно до положень статті 14 Податкового кодексу України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.04.2020 року по справі №727/4597/19.

Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 31.03.2021 року по даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу відповідно ст.141 ЦПК України не вирішувалось, але сторона відповідача заявила про понесені витрати на правничу допомогу у встановлений законом строк, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для відповідачки, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 02.09.2020 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 12500 грн, які позивачка фактично понесла, що підтверджується наданими представником відповідача доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 265, 270, 273, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №234/14851/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру та визнання боргових зобов`язань особистим зобов`язанням відповідача.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот грн.).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко