Справа № 207/3471/20
№ провадження 2/208/1284/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув матеріали позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологїя» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про припинення договору оренду нерухомого майна та відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого нерухомого майна, -

встановив:

29.12.2020 до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося ТзДВ «НВФ «Спецремтехнологїя» з позовом до ОСОБА_1 про припинення договору оренду нерухомого майна та відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого нерухомого майна третя особа ОСОБА_2

Розпорядженням № 2 від 07.04.2021 року в.о. Голови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 207/3471/20 за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологїя» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про припинення договору оренду нерухомого майна та відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого нерухомого майна передані до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на підставі ч.1,4 ст.31, ч.4,7 ст.40 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи № 207/3471/20 передано 09.04.2021 року в провадження судді Івченко Т.П.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 207/3471/20 ТзДВ «НВФ «Спецремтехнологїя» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , в якому просить:

1. Договори оренди нежитлового об`єкта, укладені між Товариством з додатковою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (до реорганізації - Товариство з обмеженою відповідальністю) та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 27.12.2016р. під:

- № 0305 про оренду Приміщення «Трубоізоляційного цеху», загальною площею 279,9 кв.м. з прилеглою територією площею 0,3059 га, кадастровий номером :03:035:0156, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності в частках - Ѕ ОСОБА_2 та Ѕ ОСОБА_1 ;

- № 22/04 про оренду «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», загальною площею 68,9 кв.м. з прилеглою територією площею 0,1351 га, кадастровий номером :03:035:0158, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві приватної власності в частках - Ѕ ОСОБА_2 та Ѕ ОСОБА_1 ,

розірвати в частині оренди Товариством з додатковою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (до реорганізації - Товариство з обмеженою відповідальністю) у фізичної особи ОСОБА_1 належних йому:

- Ѕ Приміщення «Трубоізоляційного цеху», загальною площею 279,9 кв.м. з прилеглою територією площею 0,3059 га, кадастровий номер :03:035:0156, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

- Ѕ Приміщення « Трубоізоляційного цеху », загальною площею 279,9 кв.м. з прилеглою територією площею 0,3059 га, кадастровий номер :03:035:0156, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (до реорганізації - Товариство з обмеженою відповідальністю) витрати на поліпшення предметів оренди в розмірі 2 090 30,11 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатково відповідальністю Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (до реорганізації - Товариство з обмеженою відповідальністю) судові витрати: судовий збір в сумі 34 820,61 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., а всього - 44 820,61 грн.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження по даній справі, враховуючи вимоги ст.ст. 175, 176, 177 ЦПК України, суддя вважає за необхідне вказану позовну заяву залишити без руху, оскільки в порушення п. 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, але як вбачається зі змісту позовної заяви:

- позивачем не надано документ на підтвердження того, що: «…За період оренди з 2012р. по теперішній час ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» за письмовою згодою орендодавців і одночасно в той період учасників товариства фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснило за власний рахунок невідокремлені без шкоди для орендованих об`єктів, поліпшення приміщень «Трубоізоляційного цеху», яке коштувало до поліпшення 45000, 00 грн. та «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», яке коштувало до поліпшення 25014,00 грн.,…», на який посилається позивач у своєму позові;

- не надано правовстановлюючі документи щодо складу учасників товариства, оскільки позивачем в позові вказано, що: «…між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» триває низка корпоративних спорів з приводу виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства …» ;

- позивач в позові зазначив, що «…накази були підписані особисто ОСОБА_1 , калькуляції, були перевірені, погоджені і затверджені комісією на чолі з ОСОБА_1 та за його особистим підписом, акти вводу в експлуатацію. Отже, на той час заступник директора ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» ОСОБА_1 , особисто підписуючи накази та калькуляції, надавав письмові дозволи на кожне поліпшення предмету оренди…», але доказів щодо викладених обставин суду не надав;

- в порушення п.8 частини 3 статті 175 ЦПК України перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а саме:

- позивачем не додано документів щодо другого орендодавця ОСОБА_2 , з яким також укладено договори оренди, який також є співвласником об`єкту нерухомості;

- позивачем у прохальній частині в пункті 1, двічі вказано одне й те саме Приміщення «Трубоізоляційного цеху», яке належить відповідачу у розмірі Ѕ частки, на яке укладено договір оренди, який позивач просить розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також слід зазначити, що позовна заява не відповідає вимогам частини 3 статті 175 ЦПК України, а саме, в позовній заяві не зазначено: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо. Від змісту позовної заяви залежать позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Інформації відносно знаходження у позивача оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви в позовній заяві відсутня.

Згідно частин 2, 4, 5 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Крім того, з наданих матеріалів, вбачається, що у провадженні сектору дізнання Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000004 від 07.07.2020 за зверненням громадянина ОСОБА_1 за фактом здійснення підроблення документів з боку службових осіб ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» (), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.358 КК України.

Також ОСОБА_1 є власником 50% корпоративних прав (часток) в статутному капіталі ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» (). Згідно з рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія», оформленого протоколом № 2 від 19.06.2012 року, було вирішено, що частки засновників в статутному капіталі ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» складають: ОСОБА_2 - 50% статутного капіталу, ОСОБА_1 - 50 % статутного капіталу, вирішено провести державну реєстрацію змін до Статуту ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» (шляхом викладення Статуту в новій редакції). Згідно з п.4.1. Статуту ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія», зареєстрованого в новій редакції 02.10.2012 року, номер запису про державну реєстрацію 2002743, статутний капітал розподіляється між Учасниками на дві частки наступним чином: ОСОБА_2 - 50%, що складає 20000 гривень, ОСОБА_1 - 50%, що складає 20000 гривень. Таким чином, ОСОБА_1 , у визначеному законом порядку і спосіб, набув право власності на частку в Статутному капіталі ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» в розмірі 50 (п`ятдесят) % Статутного капіталу Товариства.

Далі, відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, встановлено, що в реєстрі 18.10.2018 року відбулися зміни, згідно яких єдиним учасником ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» став директор товариства ОСОБА_2 із часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 650000,00 грн. (шістсот п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.), що складає 100% статутного капіталу ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія».

Однак, згідно наказу Міністерства юстиції України № 287/5 від 30.01.2019 року «Про скасування реєстраційної дії» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.10.2018 року № 6002743 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, проведену державним реєстратором Кам`янської міської ради стосовно ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» (), тобто ОСОБА_1 поновлено в правах співвласника товариства. Встановлено, що до 29.01.2019 р. Товариство мало назву ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» (), а після реорганізації шляхом перетворення змінило назву на ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» (), яке є повним правонаступником.

Таким чином на час укладання договорів оренди нежитлових об`єктів, між Товариством з додатковою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (до реорганізації - Товариство з обмеженою відповідальністю) та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 27.12.2016р. під: № 0305 про оренду Приміщення «Трубоізоляційного цеху», загальною площею 279,9 кв.м. з прилеглою територією площею 0,3059 га, кадастровий номером :03:035:0156, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності в частках - Ѕ ОСОБА_2 та Ѕ ОСОБА_1 та під № 22/04 про оренду «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», загальною площею 68,9 кв.м. з прилеглою територією площею 0,1351 га, кадастровий номером :03:035:0158, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві приватної власності в частках - Ѕ ОСОБА_2 та Ѕ ОСОБА_1 , як і на теперішній час, згідно з п.4.1. Статуту ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія», зареєстрованого в новій редакції 02.10.2012 року, номер запису про державну реєстрацію 2002743, статутний капітал розподіляється між Учасниками на дві частки наступним чином: ОСОБА_2 - 50%, та ОСОБА_1 - 50%, таким чином, ОСОБА_1 , у визначеному законом порядку і спосіб, набув право власності на частку в Статутному капіталі ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» в розмірі 50 (п`ятдесят) % Статутного капіталу Товариства, але 18.10.2018 року відбулися зміни, згідно яких єдиним учасником ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» став директор товариства ОСОБА_2 , які були скасовані згідно наказу Міністерства юстиції України № 287/5 від 30.01.2019 року «Про скасування реєстраційної дії» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.10.2018 року № 6002743 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, проведену державним реєстратором Кам`янської міської ради стосовно ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» (), та ОСОБА_1 поновлено в правах співвласника товариства.

Таким чином, ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» здійснило за власний рахунок, невідокремлені без шкоди для орендованих об`єктів, поліпшення приміщень, тобто за рахунок власників товариства якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках.

Крім того згідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи що сторона позивача представлена адвокатом, діючи в межах Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно до приписів ч. 1 ст. 24 Закону, - адвокат має право на адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з договору № 5/ЮО-0920 про надання правової допомоги від 22.09.2020 року, його уклав з одного боку ТДВ НВФ «Спецремтехнологія» в особі директора ОСОБА_2 , що діє на підставі статуту, але доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 представником позивача не надано.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України, ГПК України, КПК України або КУпАП - віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Статтею 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з ч. 3 ст. 167 ГК України під корпоративними відносинами потрібно розуміти відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) цієї організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 55 ГК України господарські організації юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до ГК України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

У ч.ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно ст. 185 ч. 1 Цивільного Процесуального кодексу України, суддя встановивши, що при подачі позовної заяви позивачем порушено вимоги ст. 175 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В зв`язку із вищевказаними обставинами, суддя вважає за необхідне надати позивачеві строк для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши позивачеві, що в разі невиконання даної ухвали суду до вказаного строку - позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологїя» до ОСОБА_1 третя особа ОСОБА_2 про припинення договору оренду нерухомого майна та відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого нерухомого майна - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених недоліків заяви десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що згідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаться неподаною і повертається позивачеві.

Згідно до ст.353 ЦПК України, ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя : Івченко Т. П.