Справа № 712/1624/21
Провадження 2/712/1354/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 подали на затвердження суду мирову угоду, наступного змісту:

1. Метою укладення цієї Мирової угоди є мирне вирішення спору та закриття провадження у справі.

2. Відповідач визнає свій обов`язок по поверненню позики в сумі 5000,0 доларів США.

3 Враховуючи відсутність у відповідача коштів, достатніх для повернення позики, Сторони дійшли згоди, що відповідач в рахунок повернення позики передає позивачу у власність Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

4. З моменту укладення цієї Мирової Угоди:

4.1 обов`язок відповідача по поверненню позики в сумі 5000,0 доларів США вважається повністю виконаним;

4.2 право власності відповідача на майно, зазначене в п. 3 цієї Мирової Угоди, припиняється;

4.3 у ОСОБА_1 виникає право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

5. Судові витрати, пов`язані з цією справою, відповідно до ст. 142 ЦПК України, розподіляються між Сторонами в наступному порядку:

5.1 50 % сплаченого позивачем ОСОБА_1 при поданні позову судового збору підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету;

5.2 решта судових витрат покладається на Сторону, яка їх понесла.

6. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права сторін та будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

7. Сторони ознайомлені та розуміють наслідки укладення цієї Мирової угоди передбачені ст. 255 ЦПК України.

Також сторонами по справі подано заяву про затвердження мирової угоди, в якій просять затвердити мирову угоду згідно ст. 207 ЦПК України, а провадження у справі, на підставі ст. 255 ЦПК України, закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% сплаченого нею при поданні позову судового збору на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

До судового засідання сторони надали заяви, в якіх просили суд слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та текст мирової угоди, запропонованої на затвердження ухвалою суду, дійшов висновку про відсутність правових підстав для затвердження мирової угоди, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі (ч.4 ст.207 ЦПК України).

Отже, виходячи з аналізу вказаної норми, мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи на підставі взаємних поступок, у якій сторони розподіляють лише їхні спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є закриття провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків сторін.

Таким чином, умови мирової угоди повинні нести зобов`язальний характер для сторін, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, і суд не вправі вносити зміни чи редагування ці умови.

В той же час, судом встановлено, що умови поданої угоди носять не зобов`язальний, а прохальний характер, що суперечить зазначеним вище нормам. Фактично вони за своїм змістом є невиконуваними.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову по даній справі є вимоги про стягнення боргу за договором позики.

З умов мирової угоди вбачається, що сторони бажають, щоб до позивача перейшло право власності на об`єкт нерухомого майна.

За умовами поданої сторонами мирової угоди, відповідач ОСОБА_2 зобов`язується в рахунок погашення боргу за договором позики передати позивачу ОСОБА_1 у власність нерухоме майно, власником якого він є, а саме: 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Мирова угода за умовами якої боржник передає особі у рахунок повного погашення боргу нерухоме майно, яке не було предметом судового спору, не відповідає вимогам закону та виходить за межі предмету позову.

Суд зазначає, що можливість виникнення права власності за рішення суду на нерухоме майно чітко регулюється нормами Цивільного кодексу України і можливе лише тоді, коли іншим чином особа не в змозі захистити своє порушене, оспорюване або невизнане право. В інших випадках право власності набувається з інших, не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів. (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Затвердження даної мирової угоди у спосіб, який просять сторони, фактично спрямовано на здійснення іншого правочину, який сторони насправді хотіли вчинити та щодо якого чинним законодавством встановлені вимоги, додержання яких є необхідним та обов`язковим для чинності такого правочину.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 252774151 від 15.04.2021 року відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тобто відповідач є співвласником вказаної квартири.

Інша 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Отже, затвердження даної мирової угоди суперечить вимогам ст. 362 ЦК України, оскільки порушує право співвласника на переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності.

Якщо відповідач бажає передати позивачу у власність належну йому частину вищевказаної будівлі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, то останній не позбавлений можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку, сплативши передбачені законодавством податки і збори, зокрема шляхом передання відступного, відповідно до ч. 1 ст. 600 ЦК України, посвідчивши відповідний договір.

При вирішенні питання щодо визнання мирової угоди суд звертає увагу сторін, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема щодо переходу пава власності на нерухоме майно.

Враховуючи ту обставину, що умови мирової угоди, наданої сторонами, суперечать закону та виходять за межі предмету спору, можуть порушити права співвласника зазначеної квартири, а також будуть суперечити інтересам держави, що матиме місце у несплаті відповідних податків та зборів в дохід держави, у затвердженні мирової угоди слід відмовити та продовжити розгляд справи.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Керуючись ст. ст.207-208, 247 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 29 березня 2021 року між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди згідно ст. 353 ЦПК України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: