КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/1945/20 Головуючий у 1 інстанції - Марчук О.Л.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1846/2021 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 рокуКиївський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

Розглянули у порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на незаконність даного судового рішення, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідач та треті особи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, згідно наданих на підтвердження своїх вимог копіями правовстановлюючих документів, а саме: копій договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 квітня 2001 року, державного акту на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 квітня 2015 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 грудня 2015 року і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 грудня2015 року, ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 зазначав, що в нього із ОСОБА_2 , який є його сусідом, виникають суперечки щодо меж суміжних земельних ділянок.

Посилаючись на те, що відповідач зрізав огорожу між їхніми земельними ділянками та проник на його земельну ділянку, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 10 000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних, достовірних, об`єктивних, прямих та беззаперечних доказів того, що дії з псуванням майна позивача і завдання йому моральної шкоди були вчинені саме відповідачем.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (статті 23, 1167 ЦК України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Сам по собі факт наявності шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, оскільки необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

Предметом спору у справі, яка переглядається, є відшкодування шкоди, завданої на думку позивача, у зв`язку із неправомірними діями ОСОБА_2 , а саме, тим, що відповідач зрізав огорожу між їхніми із позивачем земельними ділянками та проник на його земельну ділянку.

За наведених вище обставин, до предмету доказування у даній справі входять обставини, щодо псування майна та завдання моральної шкоди ОСОБА_1 саме відповідачем.

Згідно із статтями 12, 13 і 76 - 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадаї змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше, як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 належними та достовірними доказами не довів суду, що дії з руйнування забору і завдання йому моральної шкоди були вчинені саме відповідачем.

А тому, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди, отже, позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної та матеріальної шкоди відповідають вимогам закону та підтверджуються матеріалами справи.

Проте, висновки суду зазначені в резолютивній частині оскаржуваного рішення щодо процесуальних дій відносно прийняття позовної заяви, відкриття провадження у справі, здійснення розгляду справи, залучення третіх осіб, витребування документів підлягають виключенню із резолютивної частини вказаного рішення, оскільки щодо цих вимог судом було вирішено питання відповідно до вимог ЦПК України, а рішення суду - зміні.

Врешті, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384, ч.1 ст.369 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року вказівку суду щодо відмови у прийнятті позовної заяви, відкритті провадження у справі, здійсненні розгляду справи, залученні третіх осіб, витребуванні документів.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: