УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/14266/20

Провадження № 2-з/638/176/21

15.04.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_4 у національній та/або іноземній валюті на всіх рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 та/або ФОП ОСОБА_4 у АК КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування заяви зазначає, що предметом спору є визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя грошових коштів у національній валюті та іноземній валюті, які містяться на банківських рахунках та депозитних вкладах на ім`я ОСОБА_4 та/або ФОП ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк» у період з 16.06.2012 року по 24.03.2020 року, визнання за ОСОБА_3 права власності на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та права власності на Ѕ частину грошових коштів у національній та іноземній валюті, які містяться на банківських рахунках та депозитних вкладах на ім`я ОСОБА_4 та/або ФОП ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк» у період з 16.06.2012 року по 24.03.2020 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.10.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16.02.2021 року вказана ухвала скасована у зв*язку з тим, що вирішуючи питання про відмову в забезпеченні позову суд першої інстанції не звернув увагу на клопотання про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні представник позивача уточнила заяву про забезпечення позову та просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на Ѕ частину грошових коштів у національній та іноземній валюті, які містяться на банківських рахунках та депозитних вкладах на ім`я ОСОБА_4 та/або ФОП ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк».

Представник відповідача заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення позову та зазначила, що у позивача відсутні підстави для забезпечення позову, не надано жодних доказів того, що існує ймовірність ускладнення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір, предметом якого є визнання об*єктом права спільної сумісної власності подружжя грошові кошти у національній та іноземній валюті, які містяться на банківських рахунках та депозитних вкладах на ім`я ОСОБА_4 та/або ФОП ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк» та визнання права власності на Ѕ частину зазначених грошових коштів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на Ѕ частину грошових коштів, який перебуває на розгляді в суді, захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на Ѕ частину грошових коштів у національній та іноземній валюті, які містяться на банківських рахунках та депозитних вкладах на ім`я ОСОБА_4 та/або ФОП ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк» пов`язаний з предметом позовних вимог, наявний причинно-наслідковий зв`язок з умовою, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Накласти арешт на Ѕ частину грошових коштів у національній та іноземній валюті, які містяться на банківських рахунках та депозитних вкладах на ім`я ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та/або ФОП ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В.Цвірюк