Номер провадження 2/754/3484/21
РІШЕННЯ
Іменем України
(повне рішення суду виготовлено 16.04.2021)

16 квітня 2021 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., справа № 754/11371/19
ОСОБА_1 позивач
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмонолітмонтаж» відповідач
Директор товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонолітмонтаж» Пустовий Дмитро Миколайович третя особа
Вимоги позивача: стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати та відшкодування моральної шкоди
ОСОБА_2 представник позивача
ОСОБА_3 адвокат відповідача
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого зменшувались і посилаючись на порушення своїх трудових прав, яке виражається в невиплаті заробітної плати за період з травня по грудень включно 2015 року, просить стягнути з відповідача заробітну плату в сумі: 8500 грн. за травень 2015 року, 8500 грн. за червень 2015 року, 2012,62 грн. за липень 2015 року, 8917,36 грн. за серпень 2015 року, 9842,10 грн. за вересень 2015 року, 9394,74 грн. за жовтень 2015 року, 9394,47 грн. за листопад 2015 року, 10289,47 грн. за грудень 2015 року, а всього разом: 66881,03 грн. заробітної плати. Також, позивач просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушення строків її виплати в сумі: 4182 грн. за травень 2015 року, 4131 грн. за червень 2015 року, 1008,32 грн. за липень 2015 року, 4590 грн. за серпень 2015 року, 4714,37 грн. за вересень 2015 року, 4687,98 грн. за жовтень 2015 року, 4406,01 грн. за листопад 2015 року, 4722,87 грн. за грудень 2015 року, а всього разом: 32442,55 грн. компенсації втрати частини заробітної пдати в зв`язку з прорушення строків її виплати. Крім того, позивач вказує, що невиплатою заробітної плати йому заподіяно моральну шкоду, а тому, позивач просить стягнути з відповідача: 200000 грн. моральної шкоди, яка виражається в стражданнях, хвилюванні за існування сім`ї, негативному психологічному стані, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя та родини.
У судовому засіданні позивач зі своїм представником позов підтримали повністю, а адвокат відповідача позовні вимоги не визнав посилаюсь на те, що заробітна плата про яку йдеться в позові позивачу виплачена, а позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є недоведеними.
Третя особа вважає позовні вимоги безпідставними.
Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Наказом відповідача від 03.06.2013 № 3-к, позивача прийнято на роботу до відповідача на посаду головного інженера на 1/2 ставки 03.06.2013 з окладом згідно штатного розпису.
Наказом війського комісара Деснянського районного у м. Києві військового комісаріату (по строковій частині) від 08.07.2015 № 110, позивача 08.07.2015 мобілізовано.
Наказом відповідача від 08.07.2015 № 38-к, позивача увільнено від роботи з 08.07.2015 до моменту звільнення (демобілізації) з військової служби під час мобілізації, але не більше одного року. Відповідно до ст. 119 КЗпП України за позивачем збережено займану посаду та середню заробітну плату але не більше одного року.
Наказом відповідача від 01.11.2018 № 70-к, позивача звільнено з посади головного інженера в зв`язку з систематичними прогулами без поважних причин (п. 5 ст. 40 КЗпП України) з 01.11.2018.
Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
Згідно ст. 119 КЗпП України, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими. Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, в частині збереження місця роботи, посади не поширюються на осіб, які займали виборні посади в органах місцевого самоврядування та строк повноважень яких закінчився.
Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Згідно ст. ст. 1 і 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи ромадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Перевіряючи дотримання вищевказаних норм права суд у судовому засіданні встановив наступне.
Відповідно до заяви позивача від 08.07.2015 останній довірив ОСОБА_2 (представник позивача) отримання своєї заробітної плати.
За травень і червень 2015 року відповідачем надано відомості про виплату грошей і відповідно до яких на проти прізвища, імені і по батькові позивача стоїть підпис про отримання заробітної плати позивачем за травень і червень 2015 року.
У судовому засіданні в процесі розгляду справи сторона відповідача і третя вказували на те, що належну позивачу заробітну плату за травень і червень 2015 року отримував батько позивача: ОСОБА_2 , який є представником позивача в даній справі.
Від дня подання позову позивач та його представник заперечували проти написання вищевказаної заяви від 08.07.2015 та належності підписів представника позивача у відомостях про отримання заробітної плати за травень і червень 2015 року.
09.07.2020 позивач підписав і подав до суду клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.
Після зібрання судом необхідних документів для проведення експертизи сторона позивача відмовилась від проведення експертизи.
Після відмови від проведення експертизи позивач не заперечував написання ним вищевказаної заяви від 08.07.2015 та проти належності підписів його представнику у відомостях про отримання заробітної плати за травень і червень 2015 року.
Також позивач згадав і не заперечував проти отримання ним заробітної плати за липень 2015 року, яка йому була перерахована на банківську картку, однак від цієї частини позовних вимог позивач до кінця розгляду справи не відмовлявся.
До початку судових дебатів і в судових дебатах безпосередньо позивач заперечував проти виплати йому заробітної плати за травень і червень 2015 року.
Представник позивача до початку судових дебатів заперечував проти отримання ним заробітної плати позивача за травень і червень 2015 року.
Лише під час судових дебатів представник позивача згадав та не заперечував, що в дійсності він отримував заробітну плату належну позивачу за травень і червень 2015 року та не заперечував саме своїх підписів у відомостях про отримання заробітної плати позивача за травень і червень 2015 року, однак, почав вказувати на те, що йому була виплачена не вся сума заробітної плати за ці два мсісяці та вказав на те, що сума заробітної плати і сума компенсації втрати частини заробітної плати, які вказані в позові за травень і червень 2015 року є неправильними.
Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 13 ЦПК України, 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 2. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ч. 1, ч. 4 ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи процесуальну поведінку сторони позивача та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати і компенсації втрати частини заробітної плати за травень, червень, липень 2015 року саме в сумах, які вказані в позові є недоведеними, а тому в задоволенні позовних вимог у цій частині відмовляється.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відмова в задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати та компенсації за травень, червень, липень 2015 року саме в сумах, які вказані в позові, не позбавляє сторону позивача права пред`явлення позову про стягнення заробітної плати та компенсації за травень, червень, липень 2015 року в інших розмірах.
Що ж стосується позовних вимог про стягнення заробітної плати і компенсації за період з серпня по грудень включно 2015 року, то суд при їх вирішенні виходить з наступного.
Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про виплату позивачу заробітної плати за період з серпня по грудень включно 2015 року, стороною відповідача і третьою особою, як керівником відповідача, суду не надано і судом таких доказів не здобуто.
Доводи сторони відповідача і третьої особи на те, що за період з серпня по грудень включно 2015 року, заробітна плата позивачу була виплачена в період з 01.02.2016 по 31.05.2016 перевірялись судом і не знайшли свого підтвердження конкретними правовими доказами.
Зокрема в жодній з наданих стороною відповідача і третьою особою, як керівником відповідача, відомостей на виплату грошей за 2016 рік не вказується про виплату позивачу заробітної плати саме за період з серпня по грудень включно 2015 року.
Також суду не надано будь-яких конкретних правових доказів, які б спростовували правильність визначених стороною позивача в позові сум заробітної плати і компенсації за період з серпня по грудень включно 2015 року.
Тому, позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати за період з серпня по грудень включно 2015 року в сумі: 8917,36 грн. + 9842,10 грн. + 9394,74 грн. + 9394,47 грн. + 10289,47 грн. = 47868,14 грн. та позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушення строків її виплати за цей же період у сумі: 4590 грн. + 4714,37 грн. + 4687,98 грн. + 4406,01 грн. + 4722,87 грн. = 23121,23 грн. суд вважає обґрунтованими.
У процесі розгляду справи, як сторона відповідача так і третя особа хоча і заперечували про невиплати позивачу заробітної плати за період з травня по грудень включно 2015 року, однак, не заперечували, що сама виплата проводилась несвоєчасно.
Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Суд вважає, що порушенням права на оплату праці, позивачу заподіяно моральну шкоду. Наявність вини відповідача в порушенні трудових прав позивача судом встановлена. Що ж до розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин заподіяння моральної шкоди, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача в зв`язку з порушенням його трудових прав суд вважає, що 20000 грн. є достатнім розміром для відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди.

За таких обставин, позовні вимоги задовольняються частково.
Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням позивача від 09.03.2016 і при подачі позову позивач не сплачував судового збору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.
Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог майнового і немайнового характеру.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, 1. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонолітмонтаж» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): 47868,14 грн. заробітної плати, 23121,23 грн. компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушення строків її виплати та 20000 грн. моральної шкоди.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонолітмонтаж» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 83, ) у дохід держави: 1816 грн. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонолітмонтаж» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 83, ЄДРПОУ: 35078050) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): заробітної плати за один місяць у сумі: 7202,66 грн..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
СУДДЯ: