КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/768/17 Головуючий у 1 інстанції - Пономаренко Н.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1907/2021 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

Розглянули у порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року

в справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про зобов`язання вчинити дії

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна

про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії.

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Л.В. про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення.

Визнано недійсним договір оренди №05 від 05 вересня 2016 року нежитлового приміщення №58, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 .

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі по 352, 40 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить змінити рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року в частині відшкодування витрат на правничу допомогу та стягнути з ФОП ОСОБА_6 витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у сумі 77 500, 00 грн., стягнути з ФОП ОСОБА_7 судові витрати, посилаючись на незаконність даного судового рішення в цій частині, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Сторони не скористались своїм процесуальним право на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва оскаржується лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а тому переглядається судом апеляційної інстанції лише у зазначеній частині.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, у січні 2017 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №05 від 05 вересня 2016 року.

У березні 2018 року представник ОСОБА_3 подав до суду відзив, до якого долучив копію договору про надання правової допомоги №31-03-17/ф від 31 березня 2017 року та попередній (орієнтовний) перелік робіт ОА "ЯР.ВАЛ" по справі №761/768/17.

Судом встановлено, що за надання правової допомоги відповідачем ОСОБА_3 за час розгляду даної справи на рахунок АО "ЯР.ВАЛ" сплачено всього 77 500 грн., що підтверджується актом примання-передачі виконаних робіт від 30 травня 2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №2 від 20 червня 2019 року на суму 62 500 грн. (том 2, а.с.55-57), актом приймання-передачі виконаних робіт від 06 листопада 2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 01 листопада 2019 року на суму 15 000 грн. (том 2. а.с. 99-100). Також представник ОСОБА_3 долучив до справи розрахунок розміру правової у даній цивільній справі.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. виходячи з того, що надані ОСОБА_3 докази оплати надання правничої допомоги у вказаному неї розмірі, а саме 62 500 грн. та 15 000 грн. не є належним доказом, який підтверджує сплату гонорару адвокату у належному розмірі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_3 по справі представляли адвокати АО "ЯР.ВАЛ" Юрченко О.А. та Балацький І.В. на підставі договору про надання правової допомоги №31-03-17/ф від 31 березня 2017 року та ордерів.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції клопотання в порядку ст. 137 ЦПК України про зменшення суми витрат на правову допомогу.

В клопотанні також посилався на Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29 грудня 2017 року №148 та зазначав, що документ на оплату витрат на правову допомогу у розмірі 62 500 грн. суперечить законодавству та не є належним доказом, який підтверджує сплату гонорару адвокату.

Вказувала, що відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженою Постановою Правління НБУ 29 грудня 2017 року №148 фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою: 1) із суб`єктами господарювання протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами - у розмірі до 50 000 грн. Платежі, що перевищують 50 000 грн. проводяться через банки або небанківські фінансові установи.

Проте, колегія суддів не погоджується із такими твердженнями представника ОСОБА_2 та висновком суду першої інстанції стосовно того, що квитанція до прибуткового касового ордеру № 2 від 01 листопада 2019 року на суму 62 500 грн. не є доказом оплати надання правничої допомоги у вказаному розмірі з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає, що фізична особа, яка сплатила кошти за надання правничої допомоги у касу адвокатського об`єднання, не може нести відповідальність за дії чи бездіяльність працівника такого об`єднання (касира, бухгалтера), який здійснює отримання таких коштів.

Оскільки, колегією суддів встановлено, що на підтвердження сплати коштів за надання правової допомоги, представником ОСОБА_3 було надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру №3 від 20 червня 2020 року на суму 62 500 грн., колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи, що вартість години правничої допомоги у розмірі 2 500 грн. за годину роботи, так і зазначена в акті вартість за весь перелік робіт - не є співмірними в розумінні ч. 4 ст. 137 ЦПК України, також враховуючи клопотання представника ФОП ОСОБА_2 про зменшення суми витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за можливе зменшити заявлену адвокатом суму та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу, зменшивши їх з 62 500 грн. до 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384, ч.1 ст.369 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати у відмовленій частині і в цій частині постановити нове рішення про часткове задоволення вимог.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: