Справа № 190/75/21
Провадження №2-о/190/15/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту постійного проживання з 24.08.1991 року на території України.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Целіноград Казахської ССР, після його народження, на початку 1991 року разом з батьками прибув в Україну, де проживали без реєстрації в м. П`ятихатки Дніпропетровської області. Після досягнення ним 16-ти річного віку, 13 лютого 2007 року отримав паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 . 20 червня 2008 року закінчив П`ятихатську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №3, у зв`язку з чим отримав атестат. 18 січня 2018 року вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області його було засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 13 листопада 2020 року звільнився по відбуттю строку покарання. Оскільки паспорт громадянина України він втратив, звернувся до П`ятихатського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області із заявою про втрату паспорту громадянина України та видачу id-картки по втраті, проте при вивченні його документів йому було відмовлено у видачі паспорту громадянина України на тій підставі, що під час перевірки його особистих даних встановлено, що після його прибуття в малолітньому віці з батьками з Республіки Казахстан до України він проживав з ними деякий час без реєстрації місця проживання.

У зв`язку з вищевикладеним просить встановити факт його постійного проживання на території України, зокрема по АДРЕСА_1 станом на 24 серпня 1991 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити/а.с.44/.

Заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином/а.с.42/.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що заявника ОСОБА_1 знає з самого малечка, він разом з родиною переїхав в Україну з Казахстану на весні 1991 року. Заявник з родиною жив у бабусі в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, вона проживала поруч по сусідству. ОСОБА_1 відвідував садочок, потім ходив до школи. Місце проживання він не змінював.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_1 . По цій же вулиці проживала і бабуся заявника. ОСОБА_1 вона знає давно, останній разом з батьками переїхав з Республіки Казахстан в Україну весною 1991 року. З того часу проживав у м. П`ятихатки у бабусі. З того часу заявник більше нікуди не виїжджав. Мати ОСОБА_1 померла у 2006 році, а батько виїхав за межі України і на територію України більше не повертався.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_1 , поруч з нею проживала бабуся заявника. Весною 1991 року заявник ОСОБА_1 разом з мамою та татом приїхали з Казахстану, оселилися у бабусі заявника. Батько заявника згодом кинув родину, а заявник разом з матір`ю лишились жити на території України.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Целіноград Казахської ССР, про що свідчить копія свідоцтва про народження № НОМЕР_2 .

13 лютого 2007 року ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про народження № НОМЕР_2 отримав паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки Форми №1/а.с.26/.

Відповідно до листа закладу дошкільної освіти №1 «Калинка» П`ятихатської міської ради від 29.03.2021 року №04 згідно «Книги наказів по контингенту дітей д/с №1 ім.Н Крупської (що збереглася), наказ від 10.09.1996 року в якому вказаний список дітей підготовчої групи серед них є ОСОБА_5 повністю ім`я та по батькові не вказане, дата народження відсутня, вказати весь період відвідування не має можливості так, як відповідно до інструкції з діловодства, табеля відвідуваності дітей після випуску зберігаються 3 роки /а.с.38/.

Згідно інформації, наданої П`ятихатським закладом загальної середньої освіти №3 від 19.03.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно навчався в П`ятихатській ЗШ І-ІІІ ст. №3 з 1 класу (1997/1998 навчальний рік) по 11 клас (2007/2208 навчальний рік) та був відрахований зі школи по закінченню 11 класу (наказ по школі «Про відрахування учнів 11 класу) від 20.06.2008 року №32)/а.с.43/.

20 червня 2008 року ОСОБА_1 отримав атестат про повну загальну середню освіту, відповідно до якого закінчив П`ятихатську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №3 П`ятихатської районної ради Дніпропетровської області/а.с.16/.

Згідно копії домової книги ОСОБА_1 з січня 1994 року зареєстрований по АДРЕСА_1 /а.с.11-14/.

Відповідно до копії довідки про звільнення серії ДНП №07877 ОСОБА_1 18 січня 2018 року засуджений П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 13 листопада звільнений по відбуттю строку покарання/а.с.8/.

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до П`ятихатського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про втрату 10 листопада 2017 року при незрозумілих обставинах паспорта громадянина України, крадіжку паспорта виключив/а.с.15/.

15 січня 2021 року П`ятихатським районним сектором Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 повідомлено, що йому попередньо відмовлено в отриманні паспорта громадянина України у вигляді id-картки по втраті так, як під час перевірки особистих даних встановлено, що після його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , він в малолітньому віці разом з батьками прибули до України з Р.Казахстан і проживали деякий час в м. П`ятихатки без реєстрації місця проживання, з метою втановлення факту проживання станом на 24.08.1991 останьому рекомендовано звернути до суду/а.с.9/.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Згідно з підпунктами а), в) пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) встановлення належності до громадянства України стосується: громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.

Згідно з пунктом 33 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що надані суду докази дозволяють зробити висновок, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року, приймаючи до уваги, що встановлення вищезазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право щодо набуття громадянства України, враховуючи, що іншим шляхом, окрім звернення до суду з даною заявою, вирішити порушене заявником питання неможливо, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Целіноград Казахської ССР.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-дений строк з дня проголошення рішення . У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса