Справа № 642/3979/20
Провадження № 2-п/642/4/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2021 року Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В. розглянувши заяву директора ТОВ «Псилогос» ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос», третя особа: державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова Маргарита Євгенівна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним правочину, припинення права власності, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Псилогос», третя особа: державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова М.Є. про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним правочину, припинення права власності..

Ухвалою від 31 серпня 2021 року суддею Ленінського районного суду м. Харкова Євтіфієвим В.М. по справі відкрито провадження і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Заочним рішенням суду від 30 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСИЛОГОС», третьої особи на боці відповідача: Державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є., визнання дій противоправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочинну, припинення право власності, було задоволено повністю.

20.01.2021 директор ТОВ «Псилогос» Рузматов А.А., звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Псилогос», 3-тя особа: Державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочину, припинення права власності.

Ухвалою від 21 січня 2021 року суддею Ленінського районного суду м. Харкова Євтіфієвим В.М. прийнято, заяву директора ТОВ «Псилогос» ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення, до свого провадження. Призначено судове засідання по розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2021 року на підставі рішення зборів суддів та розпорядження в.о.керівника апарату суду №07-10/115, виданого відповідно до наказу голови суду №07-02/16 відрахування зі штату судді ОСОБА_5 , справу розподілено судді Ленінського районного суду м. Харкова Вікторову В.В.

Ухвалою суду від 29.03.2021 прийнято до провадження заяву директора ТОВ «Псилогос» ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос», третя особа: державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова Маргарита Євгенівна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним правочину, припинення права власності.

Заява про перегляд заочного рішення призначена до розгляду на 07 травня 2021 р. на 09 годину 15 хвилин.

Крім того, 30.03.2021 директор ТОВ «Псилогос» ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 351,9 кв.м. та житловою площею 144,8 кв.м.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 вчиняються дії, які спрямовані на перешкоджання здійсненню правомочностей ТОВ «Псилогос» на належне йому нерухоме майно, що свідчать про не визнання (оспорювання) Відповідачем права власності Позивача. Отже, у ТОВ «Псилогос» наявні передумови та правові підстави для звернення до суду для захисту свого права, шляхом визнання права власності на нерухоме майно, яке внесено до статутного капіталу даного ТОВ його учасниками. 03.03.2021 року подано позовну заяву про визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Псилогос» () на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 351, 9 кв.м та житловою площею 144, 8 кв. м. до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 . Зважаючи на обставини, які викладені вище, наявні передумови, що в подальшому унеможливлять виконання рішення суду та обумовлюють звернення ТОВ «Псилогос» про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, заяву про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у травні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд поділити спільне майно подружжя, а саме: житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та автомобіль Тоуоta Аuris, 2007 року випуску.

17 серпня 2017 року ОСОБА_3 разом із іншою особою зареєстровано ТОВ «Псилогос», статутний фонд товариства у розмірі 8 670 000 грн сформовано, у тому числі, за рахунок майнового внеску ОСОБА_3 , а саме вищевказаного житлового будинку вартістю 7 889 700 грн.

13 вересня 2017 року на підставі протоколу установчих зборів ТОВ «Псилогос» від 15 серпня 2017 року № 1 та акту прийому-передачі від 18 серпня 2017 року № 1, державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради проведено державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок літ. «А-2», який розташований по АДРЕСА_1 за ТОВ «Псилогос».

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 пред`явив до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 , третя особа - ТОВ «Псилогос» (далі - ТОВ «Псилогос») про поділ майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що він та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2000 року, від якого мають малолітню дитину.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року у справі №642/2179/17 зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано легковий автомобіль марки Тоуоta Аuris, 2007 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя. Визнано частки в легковому автомобілі марки Тоуоta Аuris, 2007 року випуску, у розмірі 1/2 частини за кожним із подружжя Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 половину вартості внеску ОСОБА_3 до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» у розмірі 3 944 850 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, а тому належить кожному із подружжю в рівних частинах. Спільним майном подружжя також є спірний житловий будинок, проте ОСОБА_3 розпорядилася житловим будинком на власний розсуд, без письмової згоди чоловіка, передавши його як внесок до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» вартістю 7 889 700 грн. Тому, позивач має право на отримання грошової компенсації половини вартості внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» у розмірі 3 944 850 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року в частині стягнення зі ОСОБА_3 половини вартості її внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» у розмірі 3 944 850 грн та в частині стягнення судового збору скасовано, у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено, постанову Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_3 половини вартості внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос» у розмірі 3 944 850 грн та в частині вирішення питання розподілу судових витрат скасувати, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року в цій частині залишити в силі.

26.01.2021 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № № 64297465, 64297472, 62297299, 64297295 про примусове виконання виконавчих листів Ленінського районного суду м. Харкова у справі №642/2179/17.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року у справі 642/3979/20 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Псилогос», третя особа - Державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. про визнання дій противоправними та скасування державної реєстрації речових прав, визнання недійсним правочинну, припинення право власності:

-визнано дії державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 37134844 від 18.09.2017 р.;

-скасовано рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 37134844 від 18.09.2017р.;

-визнано недійсним правочин щодо внесення ОСОБА_3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якості майнового внеску до статутного капіталу ТОВ «Псилогос», оформленого Актом № 1 прийому-передачі житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 351, 9 кв.м та житловою площею 144, 8 кв. м. від 18.08.2017 р.;

-припинено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» () на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 351, 9 кв.м та житловою площею 144, 8 кв. м.

18.01.2021 року ОСОБА_3 подано заяву про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року у справі 642/3979/20.

26.03.2021 року подано позовну заяву про визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Псилогос» () на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 351, 9 кв.м та житловою площею 144, 8 кв. м. до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 .

У зв`язку з наявністю відкритих виконавчих проваджень № № 64297465, 64297472, 62297299, 64297295 проти ОСОБА_3 , наявні реальна загроза для звернення стягнення на зазначений предмет позову, що унеможливить захист порушеного права Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» () до розгляду справи по суті.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, така заява подана заявником разом з заявою про перегляд заочного рішення. Однак, нормами ЦПК України не передбачено подання заяви про забезпечення позову в такому випадку.

Крім того, ч. 2 ст. 149 ЦПК України чітко визначені стадії розгляду справи, на яких допускається забезпечення позову. Норми ЦПК України не передбачають подачу відповідачем заяви про забезпечення позову після ухвалення заочного рішення та на стадії розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Необхідно також зазначити, що в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» чітко передбачено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Оскільки перегляд заочного рішення суду за своєю правовою природою не є стадією розгляду справи, а є однією із форм перегляду судових рішень, тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просив вжити у порядку забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 149-154, 157, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви директора ТОВ «Псилогос» ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос», третя особа: державний реєстратор Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцова Маргарита Євгенівна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним правочину, припинення права власності - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Вікторов