Провадження № 2/643/1159/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Наумкіна О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати ОСОБА_2 (далі - відповідач) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 (далі - Квартира); зобов`язати Центр надання адміністративних послуг м. Харкова зняти відповідача з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову зазначила, що позивач є власником Квартири. Разом з позивачем у Квартирі зареєстрований відповідач, який за адресою реєстрації не проживає, його особистих речей в Квартирі немає. Наявність реєстрації відповідача у Квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, а саме володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання 02.03.2021 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

16.10.2020, 03.11.2020 та 18.02.2021 відповідач надіслав до суду заяви, в яких зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти задоволення позову, оскільки постійно проживає, навчається та працює у Німеччині з 2014. До заяв додав копії закордонного паспорту на ім`я ОСОБА_3 , а також копії документів на ім`я ОСОБА_4 , оформлені іноземною мовою.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття визнання позову відповідачем, суд враховує таке.

Згідно витягу з акту про реєстрацію шлюбу, перекладеного українською мовою, ОСОБА_1 01.08.2014 уклала шлюб з ОСОБА_6 , після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_1 .

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А. 15.09.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 3816, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1724877 від 15.10.2003, договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Кірія Ю.О. 12.09.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 1074, витягу про державну реєстрацію прав № 29158234 від 01.03.2011, позивач є власником Квартири.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 06.10.2020, за адресою Квартири з 19.11.2003 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи наведене та фактичне визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування Квартирою.

В позовних вимогах про зобов`язання Центру надання адміністративних послуг м. Харкова зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд відмовляє з наступних підстав.

Позивачем не зазначено Центр надання адміністративних послуг м. Харкова в якості відповідача по справі, в зв`язку з чим суд позбавлений права покладати на Центр згідно даного рішення ті чи інші обов`язки.

Також відповідачем не доведено факт порушення його прав Центром надання адміністративних послуг м. Харкова, а саме факт неправомірної відмови вказаного Центру у знятті відповідача з реєстрації місця проживання.

Крім того, суд враховує, що згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи наведене, позивач не позбавлена права звернутись до компетентних органів з приводу виконання даного рішення суду, а в разі неправомірної відмови в цьому - звернутись в установленому порядку до суду за захистом своїх прав.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов