ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/393/21
Провадження №2/477/505/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї вимоги вказував наступне.

Йому належить зазначений будинок на праві приватної власності, який він набув за договором дарування, укладеним 12 листопада 2020 року між ним та матір`ю ОСОБА_3 .

В той же час в будинку зареєстрована ОСОБА_2 , яка є його далекою родичкою, але близько двох років назад вона виїхала з будинку і не в ньому постійно не мешкає. Проте наявність її реєстрації позбавляє його належним чином володіти та користуватися будинком.

Посилаючись на те, що відповідачка добровільно не проживає в будинку більше року, тому, виходячи з положень ст. 405 ЦК України, просив позбавити її права користування житловим будинком.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням вирішити справу без його участі, а позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивачу на праві власності належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Він був набутий ним у власність відповідно до договору дарування, укладеного 12 листопада 2020 року між ним та ОСОБА_3 , який був посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Бердніковою А.Ю.

В будинку зареєстровані та проживають позивач та члени його сім`ї.

В той же час, в будинку також зареєстрована його інша родичка ОСОБА_2 .

Однак останні півтора року вона фактично не проживає в будинку, що підтверджується актом про проживання від 08 липня 2020 року.

Слід відмітити, що відповідно до постанови Верховної Ради України Про перейменування окремих населених пунктів та районів від 19 травня 2016 року №1377-VIII Жовтневий район Миколаївської області було перейменовано на Вітовський.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Також, згідно з вимогами ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На час виникнення спірних правовідносин діяли норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільного кодексу України 2003 року, Житлового кодексу України.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Проте відповідачка в будинку добровільно не мешкає більше року, витрат по його утриманню не несе, не є членом сім`ї власника, тому заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позову судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївський апеляційний суд через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після його проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко