Ухвала

19 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 638/2603/20

провадження № 61-5949ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - державний нотаріус Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель Алла Миколаївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що він та ОСОБА_3 , який помер у квітні 2019 року , є двоюрідними братами.

Дзержинський районний суд м. Харкова рішенням від 22 липня 2020 року, з урахуванням ухвали від 16 вересня 2020 року про виправлення описки, заяву задовольнив. Встановив факт, що ОСОБА_3 , який помер у квітні 2019 року , є двоюрідним братом ОСОБА_2 .

У серпні 2020 року ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року.

Харківський апеляційний суд постановою від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року залишив без змін.

07 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 11 лютого 2021 року отримано нею 09 березня 2021 року, на підтвердження наведеного надано копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 916 та витяг з сайту «Укрпошта».

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 11 лютого 2021 року заявник отримала 09 березня 2021 року.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки як на підставу скасування судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішення застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 372/1834/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

За правилами пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Диспозиція вищевказаної норми процесуального закону передбачає, що крім іншого заявнику необхідно вказувати норму права, яку на його думку неправильно застосував суд апеляційної інстанції та відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування саме цієї норми права у подібних правовідносинах.

В мотивувальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 не зазначає чітко, в частині застосування якої саме норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. Мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове обґрунтування, проте, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги обирати норми права, з застосуванням яких не погоджується заявник.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та відповідне обґрунтування (посилання на норму закону, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев