Провадження № 2/463/483/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур», треті особи фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами» про стягнення грошових коштів, сплачених за договорами на туристичне обслуговування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнутими з ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» кошти в сумі 37 675,90 грн., сплачені за договорами на туристичне обслуговування від 02.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.01.2020 між нею та відповідачем укладено два договори на туристичне обслуговування. Перший на суму 43 300 грн. Другий на суму 47 700 грн. 03.01.2020 за одним договором сплатила аванс турсубагенту ФОП ОСОБА_2 в сумі 27 000 грн., а 28.01.2020 цьому ж турсубагенту сплатила аванс за іншим договором в сумі 20940 грн. Всього сплатила 47940 грн. Поїздка мала відбутись в Анталію (Туреччина) 15.07.2020, однак внаслідок всесвітньої пандемії, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 надіслала відповідачу заяву від 25.06.2020 про ануляцію туру. В подальшому, 20.07.2020 направила претензію щодо повернення коштів, та в кінцевому від турсубагента ФОП ОСОБА_2 отримала відповідь, що туроператор провів розрахунок фактично понесених затрат у розмірі 705 євро за першим договором, та 540 євро за другим. Як наслідок, за першим договором їй повернули кошти в сумі 6366,30 грн., а за другим - 3897,80 грн. У зв`язку з частковим поверненням коштів 18.09.2020 скерувала відповідачу повторну претензію про повернення коштів в повному обсязі, а також просила надати копії документів, які підтверджують фактичні затрати відповідача за укладеними договорами. Оскільки відповідач не надав доказів, які підтверджують його фактичні затрати, просить в судовому порядку стягнути з нього грошові кошти в сумі 37675,90 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, долучивши докази його направлення іншим учасникам справи. Проти обґрунтованості позову заперечує. Зокрема, після укладення договорів, а саме 03.01.2020 турагент ТОВ «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами», який діяв від імені та в інтересах відповідача забронював проживання в готелі «Nova Park Hotel 5 * (Кумкёй) з 15.07.2020 по 24.07.2020, харчування, авіаквитки Львів-Анталія-Львів, трансфер, страхування на загальну суму 44 431,61 грн. Аналогічне бронювання відбулось за іншим договором на суму 40 840,99 грн. Позивач уклала договір з турсубагентом ФОП ОСОБА_2 , якому і сплачувала кошти за укладеними договорами. В свою чергу, турагент ТОВ «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами» за першим договором сплатив відповідачу лише 23460,79 грн., а за другим - 21544,42 грн. Туристичні послуги за межами України надає компанія ANEX Tourism Worldwaide DMCC (Комітент), з якою відповідач уклав відповідний контракт, на підставі якого в інтересах і за рахунок Комітента здійснює укладення на території України відповідних угод. За умовами контракту туроператор зобов`язаний сплатити Комітенту фактично зазнані витрати за послуги, понесені у зв`язку з виконанням підтвердженого замовлення. Після того, як позивач анулювала тур, відповідач проінформував Комітента про анулювання туру, а після отримання повідомлення від Комітента повідомив турагента про суми фактично понесених витрат за послуги, понесені у зв`язку з виконанням підтвердженого замовлення, що склали за першим договором 19562,99 грн., за другим - 15198 грн. Різницю між цими витратами та сплаченими коштами відповідач повернув через турагента та субтурагента, як про це зазначено в позові, а отже, в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання та не порушував прав позивача. Просить в позові відмовити.

Позивач не погодилась та надала відповідь на відзив, у якому вказала, що докази отримання відповідачем коштів від турагента є неналежними з огляду на можливість існування інших готівкових чи безготівкових розрахунків. Також, вважає неналежним доказом довідку про розмір фактично понесених витрат, які відповідач отримав від Комітента, оскільки такі докази не містять конкретизованої інформації. В свою чергу, вважає відповідача належним, оскільки ФОП ОСОБА_2 діяла від його імені. Крім того, не надавала жодних документів про відсутність у неї претензій.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив відповідач наводить аргументи, аналогічні відзиву. Докази, якими він обґрунтовує заперечення вважає належними, допустимим та достовірними.

Третя особа (турагент) ТОВ «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами» надав письмові пояснення щодо позову. Вважає позов безпідставним, оскільки після анулювання умов договору позивачу повернуто кошти за виключенням фактично понесених витрат.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких в силу вимог ч.1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору сторони та треті особи не подали.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява поступила до суду 04.11.2020.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк та черговість подання заяв по суті справи. Також, цією ухвалою до участі в справі залучено ФОП ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідно до ч. 3 ст. 187 ЦПК України суд поклав на позивача обов`язок направити такій третій особі копію позову з додатками. Позивач виконала такий обов`язок, що стверджується копією супровідного листа (а.с.54) та відповідною поштовою квитанцією.

В подальшому, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 29.01.2021 до участі в справі залучено ТОВ «Мережа туристичних послуг Поїхали з нами» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В силу вимог п. 2 ч. 4 ст. 19 ЦПК України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, свідчив про необхідність вирішення лише питань права, при відкритті провадження суд визнав недоцільним проведення судового засідання та проводив розгляд даної справи без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Одночасно, суд направив сторонам та третім особам повідомлення про їхні права та обов`язки (а.с.34). Позивач отримала таке повідомлення наручно, що стверджується її підписом (а.с.34зв.).

Одночасно з відкриттям провадження суддя в своїй ухвалі роз`яснила сторонам право подати клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Таким правом сторони не скористались. Відповідно, справа розглядається у порядку письмового провадження без виклику сторін.

Позивач та відповідач скористались своїм правом на подання заяв по суті справи. Подані ними докази суд долучив та надасть їм правову оцінку.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч. ч. 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Позиція суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 02.01.2020 між позивачем (замовником) та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» (туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП ОСОБА_2 (турсубагент) укладено договір № К198/200102-1 (надалі договір-1) на туристичне обслуговування (а.с.5-11).

Згідно п. 1.1.1, п. 1.2 ст. 1 договору-1 туроператор відповідно до заяви, поданої замовником через турсубагента та турагента (надалі Заявка, додаток № 1 до договору) за плату зобов`язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги (туристичний продукт, тур продукт). До вартості туристичних послуг за цим договором також входять послуги з бронювання та підбору туру і надання інформації щодо турів (надалі послуга бронювання), які турсубагент надає замовнику.

Заявка оформляється Додатком № 1 в 2-х примірниках та є невід`ємною частиною даного договору.

Вартість туристичних послуг складає 43300 грн. (п. 6.1.1 ст. 6 договору-1).

Згідно пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 договору-1, при підписанні цього договору замовник зобов`язаний сплатити туроператору через турсубагента, або через турагента грошові кошти у розмірі 11700 грн.

Пунктами 4.1., 4.2 договору-1 також передбачено, що замовник має право відмовитись від виконання даного договору до початку подорожі, в тому числі й від послуг за ним. Заява про ануляцію туристичних послуг за цим договором приймається туроператором до виконання з дня її передачі в письмовій формі турсубагенту, який в свою чергу, передає її туроператору.

У випадку несвоєчасної та/або неповної оплати вартості туристичних послуг, або у випадку зазначеної в п. 4.1 договору відмови від даного договору або його виконання, а також при зміні заявки замовник або турист зобов`язаний оплатити туроператору через турсубагента або турагента фактично понесені туроператором витрати за послуги, надані ним до ануляції туристичних послуг, поданої у відповідності до п. 4.1 договору. Розмір фактично здійснених туроператором витрат, пов`язаних з ануляцією туристичних послуг, може змінюватись і залежить від строків такої ануляції до початку туру, туристичного попиту на країну подорожування, сезону, маркетингових програм готелів і приймаючих туроператорів в країні подорожування, тарифів перевізника. Орієнтовний розмір таких витрат туроператора, пов`язаний з ануляцією туристичних послуг, які повинен сплатити замовник або турист туроператору через турсубагента або турагента, становить, серед іншого, при ануляції туристичних послуг від 21 до 15 днів до початку туру - 25 відсотків вартості туристичних послуг (без урахування вартості квитків).

Додатком № 1 до договору-1, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.12) сторони визначили дату поїздки - з 15.07.2020 по 25.07.2020, країну поїздки - Туреччина. Також, визначено готель, тип розміщення, харчування, кількість туристів, деталі транспортування. Згідно договору-1 туристами є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Крім того, 02.01.2020 між позивачем (замовником) та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» (туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП ОСОБА_2 (турсубагент) укладено договір № К198/200102-2 (надалі договір-2) на туристичне обслуговування (а.с.13-19).

Вартість туристичних послуг складає 47700 грн. (п. 6.1.1 ст. 6 договору-2).

Згідно п. 1.1.1, п. 1.2 ст. 1 договору-1 туроператор відповідно до заяви, поданої замовником через турсубагента та турагента (надалі Заявка, додаток № 1 до договору) за плату зобов`язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги (туристичний продукт, тур продукт). До вартості туристичних послуг за цим договором також входять послуги з бронювання та підбору туру і надання інформації щодо турів (надалі послуга бронювання), які турсубагент надає замовнику.

Заявка оформляється Додатком № 1 в 2-х примірниках та є невід`ємною частиною даного договору.

Вартість туристичних послуг складає 43300 грн. (п. 6.1.1 ст. 6 договору-1).

Згідно пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 договору-2, при підписанні цього договору замовник зобов`язаний сплатити туроператору через турсубагента, або через турагента грошові кошти у розмірі 12880 грн.

Всі інші умови договору-2, аналогічні умовам договору-1, в тому числі про його предмет, підстав для анулювання туристичних послуг та орієнтовного розміру затрат туроператора у випадку такого анулювання.

Додатком № 1 до договору-2, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.20) сторони визначили дату поїздки - з 15.07.2020 по 25.07.2020, країну поїздки - Туреччина. Також, визначено готель, тип розміщення, харчування, кількість туристів, деталі транспортування. Згідно договору-2 туристами є ОСОБА_6 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно розрахункових квитанцій від 03.01.2020 та від 28.01.2020 (а.с.21), позивачем сплачено 27 000 грн. та 20 940 грн. відповідно. Очевидно, що у вказаних квитанціях допущена описка щодо договорів, на підставі яких проводилась оплата, оскільки у цих квитанціях зазначено один і той же номер. На думку суду така описка не має вирішального значення.

Відповідач як туроператор надає туристичні послуги в Україні через турагента - ТОВ «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами», з яким укладено відповідний агентський договір від 07.11.2019 (а.с.63-69). В свою чергу, останній діючи від імені та в інтересах відповідача уклав субагентський договір з ФОП ОСОБА_2 (а.с.157-162), з якою безпосередньо позивач укладала договори.

Відповідно до умов агентських договорів відповідач як туроператор сформував рахунок на оплату № 75337557 від 03.01.2020 (а.с.72), згідно якого за договором-1 загальна вартість туристичних послуг за таким договором становить 40840,90 грн. Безпосередньо відповідачу за таким договором перераховано 21555,42 грн., що стверджується копіями платіжних доручень від 03.01.2020 та від 28.01.2020 (а.с.73, 74).

Також, відповідач як туроператор сформував рахунок на оплату № 75337556 від 03.01.2020 (а.с.69), згідно якого за договором-2 загальна вартість туристичних послуг за таким договором становить 44431,61 грн. Безпосередньо відповідачу за таким договором перераховано 23460,79 грн., що стверджується копіями платіжних доручень від 03.01.2020 та від 28.01.2020 (а.с.70, 71).

25.06.2020, тобто за 20 днів до початку туру позивач направила туроператору, турагенту та турсубагенту повідомлення про анулювання туристичних послуг за договором-1 та договором-2 (а.с.22).

Згідно відповіді турсубагента (а.с.25), туроператор розрахував вартість фактично понесених затрат у розмірі 705 євро за договором-2, та 540 євро за договором-1. Як наслідок, за договором-2 підлягають поверненню кошти в сумі 6366,30 грн. за договором-1 - 3897,80 грн.

Згідно копій розрахункових квитанції від 09.09.2020 (а.с.26), позивач отримала зазначені кошти за договором-1 та договором-2.

Вважаючи, що розмір фактично понесених затрат туроператора залишився не підтверджений позивач звернулась до суду з цим позовом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

З огляду на факти справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування, для задоволення вимог пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд повинен вирішити, чи доводиться зібраними доказами розмір фактично понесених затрат туроператора за договорами 1 та 2 перед їх анулюванням на вимогу позивача.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Згідно статті 5 Закону України «Про туризм» туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частини першої, четвертої та сьомої статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, зокрема характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту).

Кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; домовленості сторін.

Відповідно до статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно з частиною десятою статті 20 Закону України «Про туризм» турист вправі відмовитись від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.

Отже, право туриста на односторонню відмову від договору на туристичне обслуговування є законодавчо визначеною гарантією, реалізація якої не створює для туриста негативних наслідків, окрім як обов`язку відшкодування фактично здійснених та документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.

Згідно матеріалів справи, 31.05.2017 між відповідачем як комісіонером та іноземною компанією ANEX Tourism Worldwaide DMCC як комітентом укладено контракт (а.с.101-111).

Відповідно до п. 1.1 цього контракту, комітент надає туристичні послуги за межами території України, у зв`язку із чим доручає комісіонеру здійснювати укладення на території України на комісійних засадах (від імені комісіонера, в інтересах і за рахунок комітента) угод, умовами яких передбачається продажу туристичного продукту комітента, а також угод з третіми особами щодо надання послуг з авіаперевезень та страхування туристів.

Комісіонер (відповідач) зобов`язується невідкладно інформувати комітента про анулювання туру після отримання відповідного повідомлення від контрагента за укладеним договором (пп. 5.2.8 п. 5.2 контракту).

У випадку відмови комісіонера від поданого замовлення на бронювання туру шляхом його анулювання або будь-якої зміни частково або повністю, комісіонер зобов`язується сплатити комітенту фактично зазнані витрати за послуги, понесені у зв`язку з виконанням підтвердженого замовлення. Комітент повідомляє суму понесених витрат у письмовій формі за допомогою електронного або факсимільного зв`язку. Витрати комітента сплачуються на підставі рахунку, виставленого комітентом (п. 7.5 контракту).

Іншими словами, у випадку анулювання договору фактичні витрати відповідача як туроператора, який одночасно є комісіонером відповідають фактичним витратам комітента - іноземної компанії, яка безпосередньо надає туристичні послуги за межами України.

Крім того, згідно п. 5.2.3 агентського договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами», сторони домовились, що підтвердженням фактично зазнаних витрат за послуги, понесені у зв`язку з виконанням підтвердженого замовлення турпродукту є, серед іншого, документ іноземного туроператора.

Згідно повідомлення комітента, яке направлено комісіонеру 31.07.2020 (а.с.112) при ануляції частин послуг по заявці № 75337556 (договір-2) по умовах контрактних відносин з постачальником послуг вартість послуг утримано контрагентами у сумі 19 562,99 грн. (705 євро) утримано контрагентами.

Згідно іншого повідомлення комітента, яке направлено комісіонеру 31.07.2020 (а.с.113) при ануляції частин послуг по заявці № 75337557 (договір-1) по умовах контрактних відносин з постачальником послуг вартість послуг утримано контрагентами у сумі 15198 грн. (549 євро) утримано контрагентами.

Як уже зазначалось вище, за договором-2 (заявка № 75337556) відповідач отримав від турагента грошові кошти в загальному розмірі 23460,79 грн. За виключенням сум, витрачених комітентом надлишок становить 3897,80 грн. (23460,79 - 19562,99 = 3897,80), які і були повернуті позивачу за договором-2

Аналогічне стосується договору-1 (заявка №75337557), де відповідач отримав від турагента грошові кошти в загальному розмірі 21555,42 грн., а витрати комітента становили 15 198 грн. Різниця становить 6346,42 грн., тоді як позивачу повернуто 6366,30 грн.

Те саме стосується доводів позивача про те, що в загальному вона перерахувала субтурагенту грошові кошти в загальному розмірі 47940 грн. Зокрема, як уже зазначалось вище, відповідач отримав кошти лише в сумі 21555,42 грн. та в сумі 23460,79 грн., тоді як різниця між цими коштами та коштами, які сплатила позивач, очевидно залишилась в субтурагента та турагента як винагорода, на яку вони мають право згідно з приписами агентського та субагентського договорів, а також згідно п. 1.1.1, п. 1.2 ст. 1 договору-1 та договору-2. Субтурагент та турагент не є відповідачами у справі, а отже, питання про такі кошти в межах даної справи не вирішуються.

Таким чином, суд вважає підтвердженими суми витрат, фактично понесених відповідачем після анулювання позивачем умов договорів на туристичне обслуговування, а відтак, у нього не виникало обов`язку з виплати позивачу коштів в більшому розмірі.

В свою чергу, що стосується доводів позивача про неналежність поданих доказів, суд надає їм правову оцінку та звертає увагу на таке.

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України. Зокрема, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 ЦПК України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У справі яка розглядається відповідно до умов укладеного контракту, а також умов агентських договорів розмір фактично понесених витрат туроператора підтверджується відповідною письмовою вимогою, а витрати комітента сплачуються на підставі рахунку, виставленого комітентом та можуть підтверджуватись документом іноземного туроператора.

Отже, подані доказ є належними, оскільки подана в них інформація стосується предмету доказування. Крім того, ніщо не свідчить про їх недопустимість чи недостовірність.

На думку суду, такі докази є достатніми, а отже, дії відповідача є правомірними і порушень прав позивача не було.

Цього достатньо для висновку, що позов є безпідставним і тому суд відмовляє в його задоволенні.

Щодо судових витрат.

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Клопотання про компенсацію судових витрат, а також доказів про такі витрати відповідач не подавав. Відповідно, суд не вбачає підстав для відшкодування таких витрат.

Аналогічне стосується третіх осіб, які також не подавали клопотання про компенсацію понесених судових витрат.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 223, 263-265, 268, 279 ЦПК України, ст. ст. 3, 8, 11, 15, 16, 202, 203, 204, 205, 207, 215, 638, 1011 ЦК України,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» (02121, м. Київ, Харкіське щосе, 201-203/ЛІТЕРА 2А, група нежилих приміщень № 53, офіс №1, ), треті особи фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа туристичних послуг «Поїхали з нами» (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г, ), про стягнення грошових коштів, сплачених за договорами на туристичне обслуговування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Леньо С. І.