РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

14.04.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 3500 доларів США.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 25 листопада 2017 року, між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, про що відповідачем було складена розписка. Згідно розписки, відповідачу було позичено 3500,00 дол. США із зобов`язанням повернути кошти до 31 грудня 2017 року. Незважаючи на досить тривалий час користування позикою Відповідач не повернув йому отримані кошти. 01 березня 2020 року відповідачу було надано лист-вимогу з проханням повернути заборгованість. В ході перемовин, що відбулися 01 березня 2020 року, Відповідач письмово, під текстом листа- вимоги від 01 березня 2020 року, зобов`язався повернути кошти до 15 вересня 2020 року. Відповідача було повідомлено, що у разі чергового порушення обов`язку по поверненні заборгованості, позивач буде змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Відповідач кошти до 15 вересня 2020 року не повернув.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвалою від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2021 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вирішено слухати в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно з вимогами ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено фактичні обставини справи.

Відповідно до оригіналу розписки від 25 листопада 2017 року ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 , що проживає у АДРЕСА_1 позичив в ОСОБА_4 3500 дол. США і зобов`язується їх повернути до Нового Року./а.с. 25/

Згідно з листом вимогою від 01 березня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою повернути борг в розмірі 3500 дол. США. Даний лист ОСОБА_2 отримав 01 березня 2020 року та в ньому він зобов`язувався повернути борг до 15 вересня 2020 року./а.с. 26/

Відповідно до положень ч. 1ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за договором тільки права.

Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з приписами статті 533 ЦК України валютою виконання грошового зобов`язання є гривня, проте якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики.

Зазначені правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 464/3790/16-ц.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк та відповідно до умовами договору.

Згідно зі ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за розпискою від 25 листопада 2017 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 991,78 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 991,78 (дев`ятсот дев`яносто одну) грн. судових витрат судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі -

Позивач - ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.П. Мигаль