Головуючий суду 1 інстанції - Посохов І.С.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Провадження № 22-ц/810/233/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Коновалова В.А., Луганська В.М.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2021 року, ухвалене в складі судді Посохова І.С., в залі судових засідань Сєвєродонецького міського суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про скасування наказу про простій працівника, стягнення втраченої заробітної плати внаслідок протиправних дій та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про скасування наказу про простій працівника, стягнення втраченої заробітної плати внаслідок протиправних дій та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона в період з 24.03.1978 по 15.08.2019 перебувала в трудових відносинах з відповідачем. 15.08.2019 її було звільнено з роботи з посади провідного інженера Центральної лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку.

В січні 2017 року в ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» відбулась зміна організаційної структури, був створений новий підрозділ Лабораторія аналітичного та технічного контролю (ЛАТК), а Центральну лабораторію (ЦЛ) було ліквідовано.

11.12.2017 її було звільнено з роботи з посади провідного інженера Центральної лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

19.04.2018 на підставі рішення суду по справі № 428/362/18 її було поновлено на роботі на посаді провідного інженера лабораторії аналітичних та метрологічних робіт Центральної лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», та згідно з наказом № 313 від 24.04.2018 була виведена у простій у зв`язку з відсутністю обсягу робіт з оплатою простою з розрахунку 2/3 встановленого окладу за фактично відпрацьований час.

У травні та червні відбулось підвищення окладів та тарифних ставок, але не всім працівникам однаково. Підвищення було меншим для тих працівників, які залишились працювати в структурних підрозділах, які підлягали скороченню. В подальшому підвищення зарплати відбувалось ще декілька разів. У травні і червні 2017 року відбулось зниження її посадового окладу, проте за 2 місяці її про це не попереджали.

У липні місяці 2018 року було оголошення про набір працівників на підприємство та жоден працівник не перебував у простої, тому позивач звернулась до Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» ОСОБА_2 з заявою про виведення її з простою та забезпечення роботою у повному обсязі згідно з її посадовими обов`язками. У грудні 2018 року звільнився провідний інженер ЛАТК, робота якого повністю відповідала посадовим обов`язкам позивача, але ж з простою її також не було виведено.

Позивач вважає, що час простою не може бути необмежено нескінченним. Роботодавець повинен вживати всіх залежних від нього заходів щодо припинення простою і надання працівникові виконувати трудові обов`язки. Тобто відповідач своїми діями навмисно доводив до розриву з нею трудового контракту шляхом морального тиску.

Фактично простій тривав 16 місяців, протягом якого їй нараховувалось 2/3 встановленого окладу. Перевід її у простій є незаконним, оскільки це призвело до втрати нею частини заробітку. Відповідач не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці. У липні 2019 року всім працівникам підприємства була нарахована премія у розмірі 94,5 %, а у серпні 2019 року 104 %, однак їй через простій премію не нараховували. За період з травня 2017 року по 15.08.2019 вона незаконно втратила частину свого заробітку в сумі 50 389,49 грн. Крім того, згідно з п. 5.11 колективного договору ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» при досягненні працівником 60 років здійснюється виплата одноразової винагороди у розмірі 100 % посадового окладу. Однак після досягнення 05.05.2019 позивачем 60-річного віку жодної винагороди вона не отримала.

Незаконне звільнення з роботи спричинило їй моральну шкоду, її було проігноровано як працівника, оскільки відповідач не вчинив жодних дій щодо виведення її з простою. Зазначене завдало їй душевних страждань, вона постійно знаходилася в пригніченому стані, втратила спокій, самопочуття та психологічний стан її погіршився. Вона також була вимушена витрачати свій час на те, щоб поновити свої порушені права, що викликало від неї додаткових, непередбачених раніше зусиль. У зв`язку з цим позивач визначає моральну шкоду в розмірі 20 248, 42 грн.

Просила суд скасувати наказ № 313 від 24.04.2018 про її простій, стягнути з відповідача на її користь суму втраченої заробітної плати внаслідок протиправних дій відповідача у розмірі 50 389, 49 грн та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 248, 42 грн, вирішити питання про судові витрати.

В подальшому позивач подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила суд виконати Наказ № 563 від 15.05.2017 та наказ № 649 від 08.06.2017, скасувати наказ № 313 від 24.04.2018 про її простій, стягнути з відповідача на її користь суму втраченої заробітної плати внаслідок протиправних дій відповідача у розмірі 50 389, 49 грн та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 248, 42 грн, вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про скасування наказу про простій, стягнення втраченого заробітку та моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального і процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не було у повному обсязі досліджено матеріали справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Суд першої інстанції, не вірно тлумачить позовні вимоги щодо різниці у співвідношенні посадового окладу позивача до тарифної ставки робітника 1 розряду основного виробництва у травні та червні місяці 2017р. Необґрунтоване зменшення коефіцієнта співвідношення посадового окладу позивача до тарифної ставки робітника 1 розряду з нормальними умовами праці призвело до зменшення заробітної плати, зміні посадового окладу позивача з максимуму до мінімуму, встановлення мінімального окладу було неправомірним так як не містить правового обґрунтування. Крім того, судом першої інстанції не визнано, що роботодавець порушив процедуру виведення працівника в простій, та не були взяті до уваги докази про те, що акт простою оформлений не належним чином. Саме незаконне виведення в простій та відсторонення її від трудового процесу привело до втрати можливості бути премійованим, привело до втрати частини заробітної плати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , надала усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримала, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Представник ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Селіхова Г.А. надала пояснення, в яких зазначила, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з копією Витягу з наказу № 0127-КП (зв) від 12.08.2019 «Про припинення трудового договору з працівниками (звільнення)» ОСОБА_1 була звільнена з роботи з посади провідного інженера Центральної лабораторії, Лабораторії аналітичних та метрологічних робіт ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» 15.08.2019 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України.

24.04.2018 в Центральній лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» був оголошений простій у зв`язку з відсутністю обладнання та персоналу для проведення аналітичного контролю, згідно з рішенням наглядової ради ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 26.12.2016 внесені зміни до організаційної структури підприємства створена Лабораторія аналітичного та технічного контролю, яка з лютого 2017 року виконує усі аналітичні роботи на підприємстві.

Згідно з копією наказу «Про простій робітників ЦЛ» № 313 від 24.04.2018 ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» у зв`язку з відсутністю обсягу робіт з 24.04.2018 оголошено простій з перебуванням на робочому місці провідному інженеру лабораторії аналітичних та метрологічних робіт Центральної лабораторії ОСОБА_1 . Оплату простою здійснювати з розрахунку 2/3 встановленого окладу за фактично відпрацьований час (117 вид) згідно з пунктом 5.17 Колективного договору ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот».

З зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомилася 25.04.2018, що підтверджується її власноручним підписом.

Відповідно до копії Наказу «Про поновлення на роботі» № 0068-КП від 23.04.2018 ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 428/362/18 від 20.04.2018 ОСОБА_1 було поновлено на роботі в Центральній лабораторії на посаді провідного інженера лабораторії аналітичних та метрологічних робіт.

Статтею 34 КЗпП України встановлено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Статтею 12 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижче оплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Частиною 1 ст. 113 КЗпП України встановлено, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Пунктом 5.17 Колективного договору ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на 2012-2019 роки встановлено проводити оплату часу простою не з вини працівника з розрахунку не нижче 2/3 тарифної ставки (посадового окладу), встановленого працівнику відповідно до вимог чинного законодавства. Місцезнаходження працівника в період простою визначається в наказі про початок простою в залежності від його причин і можливої тривалості і узгоджується з Профспілковим комітетом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції встановив, що 24.04.2018 року в Центральній лабораторії ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» був оголошений простій в зв`язку з відсутністю обладнання та персоналу для проведення аналітичного контролю, згідно з рішенням наглядової ради ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 26.12.2016 року внесені зміни до організаційної структури підприємства створена Лабораторія аналітичного та технічного контролю, яка з лютого 2017 року виконує усі аналітичні роботи на підприємстві.

Внаслідок, Центральна лабораторія, в якій ОСОБА_1 була поновлена на роботі з 24.04.2018 не виконувала жодних робіт на підприємстві через відсутність обладнання та працівників.

При цьому оплата праці позивача в період простою здійснювалась у розмірі 2/3 її посадового окладу, відповідно вимогам ст. 113 КЗпП України та змісту Колективного договору.

За таких обставин суд першої інстанції не встановив підстав для скасування наказу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» «Про простій працівника ЦЛ» № 313 від 24.04.2018 і вважав, що оплата праці ОСОБА_1 в розмірі 2/3 її посадового окладу під час простою була правомірною, виплата заробітної плати позивачу в зазначеному розмірі узгоджується з приписами ч. 1 ст. 113 КЗпП України та Колективного договору ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на 2012 -2019 роки і жодним чином не порушує її трудові права.

Відповідно до ст.95 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійна-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Пунктом 5.2 Колективного договору ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» передбачено, що оплата праці керівникам, фахівцям, спеціалістам, службовцям встановлюється відповідно до Положення про оплату праці працівників, що діє на підприємстві (додаток № 4).

Положення про оплату праці працівників, що діє на підприємстві (додаток № 4 до Колективного договору) містить схему оплати праці керівників, професіоналів, фахівців, спеціалістів і службовців у вигляді мінімальних і максимальних коефіцієнтів співвідношення окладів до місячної тарифної ставки робітника основного виробництва 1 розряду по кожній групі посад. Для провідного інженера колдоговором встановлені мінімальний коефіцієнт 2, 334 та максимальний 2, 558 до тарифної ставки 1 розряду.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь втраченої заробітної плати у розмірі 50 389, 49 грн, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з даними розрахункових листів ОСОБА_1 та штатних розписів керівників, спеціалістів та службовців Центральної лабораторії, які надані відповідачем з 01.12.2016 розмір посадового окладу позивачки складав - 4910, 00 грн., з 01.05.2017 - 4980 грн, з 01.06.2017 - 5030 грн, з 01.12.2017 - 5265 грн, з 01.07.2018 - 5500 грн, з 01.12.2018 -5740 грн, з 01.07.2019 - 6000 грн.

Як вбачається з наказів про оплату праці: № 1115 від 25.11.2016, № 563 від 15.05.2017, № 649 від 08.06.2017, № 1100 від 23.11.2017, № 465 від 25.06.2018, № 843 від 12.11.2018, № 474 від 26.06.2019 підвищення посадових окладів відбувалося у зв`язку з встановленням нового розміру мінімальної заробітної плати з 01.12.2016 та у зв`язку з встановленням нового прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір посадового окладу ОСОБА_1 був визначений в межах посадового окладу інженерів усіх спеціальностей, які співвідносяться до місячної тарифної ставки працівника 1 розряду від мінімального 2,334 до максимального 2,558.

Вирішуючи позовні вимоги щодо виплати премії, суд зазначив, що для кожного працівника оклад визначається окремо в залежності від посадових обов`язків, напруженості праці, завантаженості на робочому місці тощо. В зв`язку з простоєм Центральної лабораторії та повною відсутністю робіт в цьому структурному підрозділі посадовий оклад позивачу був встановлений в мінімальному розмірі, а виплата будь-яких надбавок, премій або інших заохочень під час простою припиняється, оскільки їх призначають за високі досягнення у праці, виконання особливо важливої роботи.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Умови та порядок преміювання працівників ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» визначені Положенням про преміювання за статтею «фонд керівника» та Положенням про преміювання за статтею «досягнення в праці», затвердженими 03.11.2014.

Позивач ОСОБА_1 протягом 16 місяців взагалі ніякої роботи не виконувала через простій.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду, що не було встановлено існування зміни істотних умов праці ОСОБА_1 , тому у відповідача відсутній обов`язок попереджувати її за 2 місяці про зміну істотних умов праці, а саме розміру оплати праці. Суд першої інстанції дійшов висновку, що оголошення простою позивачки було здійснено правомірно, та відсутні підстави для скасування наказу № 313 від 24.04.2018 року. Суд дійшов висновку, що розмір посадового окладу позивачки був визначений в межах посадового окладу інженерів усіх спеціальностей, які співвідносяться до місячної тарифної ставки працівника 1 розряду від мінімального 2, 334 до максимального 2, 558. Дійшов висновку, що позивачка протягом 16 місяців не виконувала роботу через простій та відповідачем не було допущено порушень прав позивачки при преміюванні, дійшов висновку щодо необґрунтованості заявлених вимог про стягнення втраченої заробітної плати в розмірі 50389,49 грн.

Наведені у апеляційній скарзі доводи на увагу не заслуговують, оскільки були предметом дослідження у суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В .М. Луганська