Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 756/3325/21
Провадження 2-з/215/45/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Красюк К.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

05.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із указаною заявою про забезпечення вищевказаного позову (у порядку ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Тихої О.О. від 09.03.2021 року вказану заяву про забезпечення позову передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

15.04.2021 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла указана заява.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що він планує звернутися до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 5 201 843,90 грн. Так, між ним та ОСОБА_2 27.12.2020 року було укладено договір позики, за умовами якого він передав відповідачу у позику 180 000 доларів США, а відповідач зобов`язалася повернути вказані кошти готівкою до 27.01.2021 року. Однак у визначений строк на неодноразові прохання позивача відповідач грошові кошти не повернула, від спілкування та від зустрічі ухиляється, що свідчить про її свідоме небажання повернути позику та про наміри уникнути відповідальності. Таким чином, заявник вважає, що є всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_3 , оскільки вона може відчужити його з метою невиконання рішення суду про стягнення з неї грошових коштів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надано копію договору позики на суму 180 000 доларів США від 27.12.2020 року, укладеного у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо ОСОБА_2 .

Разом з тим, до матеріалів заяви не долученого жодного доказу щодо пред`явлення вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , немає жодного доказу, який би підтверджував ухилення останньої від добровільного повернення позичених коштів, які б могли свідчити про її свідоме небажання повернути позику та про наміри уникнути відповідальності.

Окрім того, прохальна частина заяви містить вимогу про накладення арешту на все майно ОСОБА_3 , яка не є стороною договору позики.

Таким чином, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, у задоволенні поданої заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: