Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Орєхова О.І.,

за участю секретаря Сокур О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на особисте утримання дружини,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на особисте утримання дружини, мотивуючи тим, що 21 жовтня 2019 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/9256/19 стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнаючи розмір аліментних платежів, суд виходив з того, що відповідач не працює та не має стабільного доходу, знаходиться на матеріальному утриманні своєї матері, а відтак, присудив до стягнення 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. 25 листопада 2019 року рішення суду набрало законної сили. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати позивачу матеріальної допомоги, в тому числі, сплачувати аліменти. Має заборгованість по аліментам з 19 серпня 2019 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 4 969 грн. Сума стягнутих аліментів є недостатньою для матеріального утримання позивача, забезпечення задовільного рівня життя, враховуючи, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та на її повному матеріальному утриманні знаходиться малолітня дитина. З моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів матеріальне становище платника аліментів значно змінилося, він офіційно працевлаштований та має додатковий високий дохід, що дає правові підстави позивачу просити суд збільшити розмір аліментних платежів. Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання судовим рішення законної сили і до досягнення дитиною трирічного віку та стягнути понесені судові витрати на сплату правничої допомоги у розмірі 2 500 грн. ( а. с. 1-5 ).

Ухвалою судді від 25 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін ( а. с. 50-51 ).

14 грудня 2020 року за вх. № 49223 судом отримано відзив, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що його заробітна плата складає 4 723 грн. Стосовно отримання доходу ним в 20 000 гривень, про що посилається у позові позивач, останньою жодним чином не підтверджено. Крім того, з витягу з карткового рахунку ОСОБА_3 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ньому знаходяться кошти у сумі 38 000 грн. ( а. с. 53-54 ).

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року витребувано у Головного управління ДПС у Київській області відомості про суми виплачених доходів щодо ОСОБА_2 та з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про усі відкриті та закриті рахунки ОСОБА_2 за коштами на вимогу фізичних осіб за строковими коштами фізичних осіб, а також інформацію щодо руху коштів на зазначених відкритих та закритих рахунках ОСОБА_2 за період часу з 03.04.2019 року по даний час ( а. с. 72-76 ).

На виконання ухвали суду, 03.02.2021 року за вх. № 4688 судом отримано відомості з Головного управління ДПС у Київській області ( а. с. 87, 88 ) та 04.02.2021 року за вх. № 5122 з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про усі відкриті та закриті рахунки ОСОБА_2 ( а. с. 98, 99, 100-119 ).

Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року постановлено судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, яке призначено на 13.04.2021 року провести в режимі відеоконференції.

13 квітня 2021 року за вх. № 17295 судом отримано від відповідача ОСОБА_2 виписку з його карткового рахунку з АТ КБ «ПриватБанк» ( про надходження на рахунок та витрат ).

В судовому засіданні представник позивача Кухаренко О.В., ка діє на підставі Ордеру серії КС № 687058 від 16.10.2020 року ( а. с. 40 ) та Договору № 2020/24 про надання професійної правничої допомоги від 12 травня 2020 року ( а. с. 41-42 ) підтримала позовні вимоги позивача, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити позивачу в задоволенні вимог, так як він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 5000 гривень, так як його доходи є значно меншими. Наголосив , що він дійсно працює, але його заробітна плата досягає 5000 гривень з яких він сплачує майже 2000 гривень за рішенням суду аліменти на дитину та дружину. Інших доходів він не має.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 про збільшення аліментів на її особисте утримання в розмірі 5000 грн., не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення ним повноліття, стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на її утримання в розмірі 600,00 гривень, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, зазначеним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 768,40 гривень ( а. с. 22-28 ).

Вищевказане судове рішення набрало законної сили, про що не спростовано сторонами.

25 листопада 2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист на підставі рішення суду, в якому зазначено стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на її утримання в розмірі 600,00 гривень, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 29 ).

28 січня 2020 року постановою головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) Рябоконем М.В. відкрито виконавче провадження ( а. с. 30 ).

Звертаючись до суду з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів на особисте утримання до 5000 грн., позивач наголошувала на тому, що матеріальне становище платника аліментів значно змінилося, він офіційно працевлаштований та має додатковий високий дохід, що дає правові підстави позивачу звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви ( ч. 1 ст. 79 СК України ).

Так, як зазначено вище, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 на її особисте утримання згідно рішення суду від 21.10.2019 року стягуються аліменти в розмірі 600,00 гривень, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позивач звертаючись до суду з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів на особисте утримання до 5000 грн. вважає, що матеріальне становище відповідача значно покращилося.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно працює у ФОП ОСОБА_5 з 02 березня 2020 року, згідно наказу № 2 від 28.02.2020 року на посаді монтажника з окладом згідно штатного розпису, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ( а. с. 55 ).

З довідки про доходи, виданої ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_2 від 07.10.2020 року вбачається, що останній дійсно працює з 02.03.2020 року по теперішній час та за травень 2020 року по жовтень 2020 року має загальну суму доходу без урахування аліментів в розмірі 28 892 грн. ( а. с. 56 ).

Також з наданої довідки про доходи вбачається, що заробітна плата відповідача становила з травня 2020 року по серпень 2020 року у розмірі 4 723 грн. на місяць, а за вересень, жовтень 2020 року у розмірі 5000 грн.

В спростування зазначеному з боку позивача не надано до суду жодного належного доказу тому, що відповідач отримує більший дохід та має можливість сплачувати аліменти на особисте утримання позивача в розмірі 5000 гривень.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач на сьогодні сплачує згідно рішення суду аліменти на дитину та особисте утримання позивача в загальному розмірі 1 900 грн., про що наголошував відповідач ( 1 300 грн. на дитину та 600 грн. на дружину ).

Посилання позивача на виписку з банку по рахунку відповідача, на якому були зараховані періодично суми та чеські крони у зв`язку з чим останній має можливість сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 5000 грн. не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної цивільної справи.

Згідно наданої з боку відповідача виписки з його карткового рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на рахунок останнього чеські крони не надходили.

Дійсно, з виписки вбачається, що на рахунок відповідача надходили кошти в різних сумах, однак вказані кошти, як пояснив відповідач були зараховані за виконані роботи, які в подальшому перераховувалися директору ОСОБА_6 , що знайшло відображення у наданих виписках по рахунку.

Крім цього, посилання представника позивача на те, що відповідач крім заробітної плати 4 800 грн. має додатковий заробіток у розмірі 20 000 грн., що відображено в Акті оцінки потреб сім`ї ( а. с. 34-37 ) не може бути враховано судом, оскільки сам відповідач заперечував проти такого акту, наголошував, що йому не відомо про нього та такі відомості ним ніколи і нікому не надавалися.

Окрім цього, вказаний Акт оцінки потреб сім`ї не містить жодного підпису відповідача ОСОБА_2 .

В свою чергу, позивач ОСОБА_3 крім отримання аліментів має на карткових рахунках, які відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в загальному розмірі 38 941,31 грн. ( а. с. 57 ).

До того ж, суд не може погодитися з доводами позивача, які викладені в позовній заяві, що стягнутих сум аліментів не достатньо для матеріального утримання позивача, так як на її повному матеріальному утриманні знаходиться малолітня дитина, так як з відповідача на користь малолітньої дитини стягуються аліменти на підставі рішення суду.

Як не заслуговують на увагу і посилання в позовній заяві позивачем, що відповідач ухиляється від її утримання та утримання дитини у зв`язку з вищенаведеним.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ( ч. 1 ст. 79 ЦПК України ).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави ( ч. 1 ст. 137 ЦПК України ).

Згідно п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача;

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, не підлягають стягненню з відповідача і судові витрати на користь держави, а також витрати понесені на правову допомогу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84 СК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77,79, 80, 81, 89,133, 137, 141, 142,263, 265, 273, 274, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на особисте утримання дружини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 16 квітня 2021 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СуддяО. І. Орєхов