Провадження № 6/161/332/21
У Х В А Л А

16 квітня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

головного державного виконавця Білової В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Білової Вікторії Анатоліївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Білова В.А. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи без вилучення паспортного документа.

Подання мотивує тим, що на виконанні в Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 62958471 з виконання виконавчого листа № 0308/19760/12 від 24.05.2013, виданого Луцьким міськрайоним судом Волинської області про стягнення з ПП «Антон-Інвест» на користь ОСОБА_1 32645,43 грн. заборгованості по заробітній платі. За вказаним виконавчим документом боржником є ПП «Антон-Інвест». Керівником ПП «Антон-Інвест» є ОСОБА_2 . Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що належне на праві власності боржнику майно відсутнє. На виклик до державного виконавця Бойко О.І. з`явився та надав пояснення, з яких вбачається заборгованість добровільно погашена не буде, оскільки з його боку відсутні будь-які конструктивні заходи, які могли б бути розцінені як бажання виконувати рішення суду. У ОСОБА_2 наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Оскільки в ОСОБА_2 є невиконанні зобов`язання, покладені на нього як керівника ПП «Антон-Інвест», головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Білова В.А., просить суд, обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

В судовому засіданні головний державний виконавець подане клопотання підтримала, просила суд його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Заслухавши пояснення головного державного виконавця, дослідивши матеріали подання та докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив наступне.

Згідно з ч.4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 62958471 з виконання виконавчого листа № 0308/19760/12 від 24.05.2013, виданого Луцьким міськрайоним судом Волинської області про стягнення з ПП «Антон-Інвест» на користь ОСОБА_1 32645,43 грн. заборгованості по заробітній платі.

24.03.2021 ОСОБА_2 направлено виклик до державного виконавця на 05.04.2021 10 год. 30 хв. На вказану дату ОСОБА_2 з`явився, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що власник підприємства помер більше 2-х років назад, підприємство не займається ніякою діяльністю більше семи років у зв`язку з чим не має можливості виконати зобов`язання перед ОСОБА_1 .

Боржника зобов`язано виконати рішення суду однак, така вимога ОСОБА_2 станом на сьогодні не виконана.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Правовою основою діяльності приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Згідно з п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення, однак такі не виявлені.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 441 ЦПК України питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Зі змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», в їх системному зв`язку, вбачається, що право особи на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв`язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов`язків по виконанню рішення суду.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

При зверненні з поданням до суду виконавцем не надано доказів, які свідчать, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання рішення суду.

Окрім того, наявність у нього паспорта горомадянини України для виїзду за кордон не може свідчити про ухилення від виконання рішення суду.

Відсутні докази про те, що боржник вчиняв дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надавав у строк, установлений приватним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно; про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не з`являвся за викликом приватного виконавця; на вимогу приватного виконавця не повідомляв письмово останнього про майно, що може перебувати в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Сама наявність у боржника невиконаних зобов`язань, про що вказує виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Суд вважає, що в даному випадку державним виконавцем у поданні не доведено факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.260, 354, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Білової Вікторії Анатоліївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта