Справа № 127/8936/21
Провадження № 2/127/1585/21
УХВАЛА

19 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, припинення стягнення аліментів на утримання сина, часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу, виданого 16.01.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей аліментів в частці від заробітку (доходу) боржника. При цьому вказує, що на підставі цього судового наказу вчиняються виконавчі дії у ВП №58434622, що призводить до порушення прав позивача. На думку заявника обраний ним спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить ефективність судового захисту його порушених прав та сприятиме реальному виконанню рішення суду за результатами розгляду позову.

Суд, дослідивши вищевказану заяву та матеріали справи №127/601/19, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів заяви Вінницьким міським судом Вінницької області від 16.01.2019 в цивільній справі №127/601/19 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.01.2019 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вказане судове рішення перебуває на виконанні згідно постанови старшого державного виконавця Староміського відділу ДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 20.02.2019 про відкриття ВП№58434622.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову, а також звернуто увагу на вид забезпечення позову, про який клопоче позивач.

Позивач, звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу про стягнення аліментів посилається на п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, або коли порушено питання про перегляд рішення на підставі якого виданий цей виконавчий документ.

Наразі, суд відмічає, що заявник звернувся до суду в порядку ст. 192, 197 СК України саме з позовом про зменшення розміру аліментів, припинення стягнення аліментів, часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, стягнутих з нього на підставі судового рішення. Тобто, предмет даного позову за своє суттю вимог не є оскарженням судового наказу як виконавчого документа про стягнення аліментів, а вказує на виниклі спірні правовідносини між сторонами в сфері сімейного права, пов`язаних з вирішенням міри участі одного із батьків в утриманні дитини.

Отже, твердження заявника про те, що запропонований ним вид заходу забезпечення позову є співмірним предмету позовних вимог є помилковим, суперечить змісту та меті їх застосування, що полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Крім того, суд зауважує, що зупинення стягнення аліментів на підставі судового наказу, призведе до зупинення виконання цього судового рішення, яке є обов`язковими до виконання в силу положень ст.18 ЦПК України, що є неприпустимим та порушенням принципу права особи на судовий захист. Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у спосіб, про який клопоче заявник. Інших обставин, які б вбачались з матеріалів справи та надавали обґрунтовані підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову, які були б передбачені нормами ЦПК та не суперечили їм, заявник не зазначив.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу, виданого 16.01.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області в справі №127/601/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.01.2019 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: