Справа № 444/3424/20
Провадження № 2/444/336/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку спадкового майна та частку майна члена бувшого колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку спадкового майна та частку члена бувшого колгоспного типу двору. Свої позовні вимоги обгрунтовують тим, що вони проживають в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06. 2019 року відносився до соціальної групи колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_3 . Членами двору були - її дочка ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , їх діти - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (після одруження ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 , що стверджується випискою з погосподарської книги Гійченської сільської ради Жовківського району, Львівської області. Право власності на майно двору зареєстровано було лише в погосподарських книгах сільської ради. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Оскільки господарство відносилося до суспільної групи колгоспного типу двору то право на частку в майні двору мали всі члени двору в рівних частинах кожний і частка кожного становила 1/6 ч.. Згідно технічного паспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку становить 86,3 кв.м., житлова -53,5 кв.м., допоміжна-32.8 кв.м. з господарськими будівлями.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер член двору, він же син ОСОБА_1 - ОСОБА_5 що стверджено копією свідоцтва про смерть1 НОМЕР_1 , виданого Гійченською сільською радою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданим Гійченською сільською радою, який доводився чоловіком ОСОБА_1 ..

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Гійченською сільською радою Жовківського району, Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 голова двору ОСОБА_3 померла, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Гійченською сільською радою, Жовківського району, Львівської області.

При житті ОСОБА_3 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено 19.03.2008 року Гійченською сільською радою Жовківського району, Львівської області. Такий не змінено і не скасовано.

Після смерті чоловіка ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 - ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а після смерті сина - ОСОБА_8 та матері ОСОБА_3 є такою, що прийняла спадщин, оскільки, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України (в ред. 2003 року) проживала з ними на день смерті.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори із заявою про спадкування, де відкрито спадкову справу № 93/2016 і їй 24.01.2020 року видано свідоцтво про право на спадщину земельної ділянки площею 0,2500 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будинку та свідоцтво про право на спадщину земельної частки (паю). Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину житлового будинку в АДРЕСА_1 позивачці ОСОБА_1 відмовлено, про що видано постанову 02.01.2020 року № 86/01-16 та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на належні частки померлим.

Зазначають, що як члени бувшого колгоспного типу двору позивачі мають право на рівні частки в майні двору, однак такі можливо зареєструвати лише за рішенням суду. Просять задоволити позов.

Позивачами подано клопотання про залучення до участі в справі Рава-Руську міську раду, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних держадміністрацій (№3651-Д), якими врегульовано порядок функціонування органів самоврядування територіальних громад, районних рад та райдержадміністрацій та питання правонаступництва.

Ухвалою суду від 23.02.2021 року залучено до участі в розгляді справи Рава-Руську міську раду, як правонаступника Гійченської сільської ради Жовківського району, Львівської області.

Позивачі у підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву в якій просять розглядати справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просить такі задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити за наявними у справі матеріалами.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином та від нього не надходило на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що позивачі станом на 30.06 1990 року та 15.04.1991 року значилися членами двору в АДРЕСА_1 , який згідно відомостей погосподарських книг Гійченської сільської ради Жовківського району, Львівської області відносився до колгоспного типу двору, головою якого значилася ОСОБА_3 .

З виписки із погосподарської книги Гійченської сільської ради Жовківського району вбачається, що членами двору в АДРЕСА_1 значилися позивачі по справі ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ..

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року.Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки,що знаходяться на праві власності у громадян. Отже право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства, а саме постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв.Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5 Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року ,право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже всі члени двору, головою якого була ОСОБА_9 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/6 частині кожний.

Голова двору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Гійченської сільської ради (акт. запис № 23) ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер член двору, він же син ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Гійченською сільською радою Жовківського району, Львівської області 24.05.2000 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Гійченською сільською радою Жовківського району, Львівської області, який доводився чоловіком ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Гійченською сільською радою Жовківського району, Львівської області 01.12.2005 року.

Із заповіту посвідченого 19.03.2008 року Гійченською сільською радою Жовківського району, Львівської області вбачається, що все своє належне майно ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 , позивачці по справі. Такий не змінено і не скасовано.

Після смерті чоловіка ОСОБА_4 та сина, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а після смерті сина - ОСОБА_8 та матері ОСОБА_3 є такою що прийняла спадщину, оскільки, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України (в ред. 2003 року) проживала з ними на день смерті.

Позивачка ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 звернулась до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 93/2016.

З свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_1 24.01.2020 року, вбачається, що нею успадковано після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2500 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної частки( паю), щодо видачі свідоцтва про право на спадщину житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відмовлено, про що видано постанову від 02.01.2020 року № 86/01-16.

Про те, що померлі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 доводяться дітьми ОСОБА_1 , стверджено свідоцтвами про їх народження.

Про те, що померлий ОСОБА_4 доводився чоловіком ОСОБА_1 , стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого 29.01.1977 року, актовий запис №2.

Отже позивачка ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 та за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 та її двох дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 має право на належні їм частки, що становлять 4 /6 частки.

Крім того позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , .як члени бувшого колгоспного типу двору, головою якого значилася ОСОБА_3 , мають право на рівні частки члена двору, що становить 1/6 частки кожної.

Про те, що позивач ОСОБА_2 до одруження значилася як « ОСОБА_10 », стверджено свідоцтвом про її одруження серії НОМЕР_7 , виданого Гійченською сільською радою Жовківського району, Львівської області 04.10.2003 року.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 2. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи чи оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Керуючись ст, ст. 23,141,200,247,258-259.264-265,319,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 5/6 частки майна бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 86,3 кв.м., житлова - 53.5 кв.м., допоміжна - 32,8 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель, з яких 4/6 частки в порядку спадкування та 1 /6 частки її, як члена двору.

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/6 частки майна бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 86,3 кв.м., житлова - 53,5 кв.м., допоміжна - 32,8 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.