ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 квітня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/1198/18

Головуючий у першій інстанції Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/253/21

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Висоцької Н.В., Харечко Л.М.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державна установа «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», Національна поліція України,

особи, які подали апеляційні скарги: Державна установа «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2018 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 19.10.2018, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

26.02.2018 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом (здавши його на пошту) до Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» (далі за текстом - ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ»), Національної поліції України і, уточнивши позовні вимоги, просив:

- визнати незаконними та скасувати накази ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 13.10.2016 № 349, від 23.11.2016 № 434, від 24.11.2016 № 216 о/с,

- внести запис до трудової книжки про звільнення його за п. 1 ст. 40 КЗпП України,

- стягнути з ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» середній заробіток за вимушений прогул за період з 24.10.2016 до 03.03.2018 у розмірі 52066 грн 24 коп.

В обґрунтуванні позову вказано, що ОСОБА_1 працював фахівцем відокремленого територіального підрозділу ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» з 19.04.2016 по 24.11.2016 та був незаконно звільнений на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, тоді як законною підставою його звільнення є п. 1 цієї ж статті. Так, роботодавець 17.08.2016 під розписку попередив ОСОБА_1 про його наступне скорочення. Останній подавав роботодавцеві заяви про звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України після відбуття щорічної відпустки пропорційно до відпрацьованого часу і з дотриманням вимог ст. 44 КЗпП України. Відповіді на ці заяви позивач не отримав. 24.10.2016 ОСОБА_1 вкотре подав заяву про звільнення, про виплату грошового утримання за час підтвердження відповідним листком періоду тимчасової непрацездатності та про надання відпустки за фактично відпрацьований час. 05.12.2016 ОСОБА_1 із ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» отримано рекомендованого листа, у якому йому надіслані: лист від 24.11.2016 № 4272; копії наказів ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 23.11.2016 № 434, від 24.11.2016 № 216 о/с та трудова книжка. Згідно з вказаним листом та копією наказу ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 24.11.2016 № 216 о/с, він звільнений із посади фахівця на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогул без поважних причин. При звільненні ОСОБА_1 роботодавцем допущено ряд порушень. Так:

- позивача звільнено на підставі наказу ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 24.11.2016 № 215 о/с, з яким у супровідному листі до нього позивача просили ознайомитись, проте до листа додано наказ № 216 о/с, а наказ № 215 о/с не додано;

- запис про звільнення у трудовій книжці не відповідає вимогам п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: наказ про звільнення видано 24.11.2016, а запис у трудовій книжці про звільнення від 24.10.2016;

- з наказами про звільнення, про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 не ознайомлено;

- пояснень щодо дисциплінарного проступку, вчинення якого останньому ставиться у вину, керівництво ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від нього не отримувало та не бажало отримувати;

- 13.10.2016 позивача безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани, так як він перебував на стаціонарному лікуванні з 19.09.2016. Крім того, наказ від 13.10.2016 № 349 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності винесений без проведення належної перевірки: роботодавцем безпідставно не враховано медичні документи, які підтверджують поважність відсутності його на робочому місці;

- з наказом від 23.11.2016 № 434 про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 не ознайомлювали. Викладені у цьому наказі фактичні обставини не відповідають дійсності.

Неправильне формулювання причини звільнення у трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню останнього, а тому на його користь належить стягнути 52066 грн 24 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2016 по 03.03.2018.

Одночасно з позовною заявою представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої вказав, що строк, про який йдеться, пропущено у зв`язку з розглядом цього ж спору Окружним адміністративним судом м. Києва, ухвалою якого провадження у справі закрито в зв`язку з тим, що справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Окрім цього у заяві зазначено, що ОСОБА_1 після звільнення не був працевлаштований і не мав доходів та що позивачем втрачено час у зв`язку з тривалістю процедури повернення Головним управлінням Державної казначейської служби України в м. Києві судового збору, який було повернуто лише в лютому 2018 р. До того ж з 15.12.2017 внесено зміни до ЦПК України, внаслідок чого написання позову і підготовка матеріалів до суду вимагають значного часу, а позивач не має юридичної освіти.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано незаконним наказ ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» № 216 о/с від 24.11.2016 про звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогул без поважних причин, змінено формулювання причини звільнення його з роботи з вказаної на п. 1 цієї ж статті - у зв`язку з скороченням штату працівників, змінено дату звільнення останнього: з 24.10.2016 на 25.10.2016, зобов`язано ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» змінити запис у трудовій книжці ОСОБА_1 № 2 від 24.10.2016 на запис про звільнення його з посади фахівця відокремленого територіального підрозділу в Чернігівській області з 25.10.2016 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України; у решті позовних вимог відмовлено; стягнуто з ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.; повернуто ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір в сумі 1409 грн 60 коп. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив із того, що звільнення позивача з підстав, зазначених у наказі від 24.11.2016 № 216 о/с, відбулося з порушенням чинного трудового законодавства; так як трудову книжку позивачеві надіслано у день звільнення, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» середнього заробітку за вимушений прогул за період з 24.10.2016 по 03.03.2018 у розмірі 52066 грн 24 коп. та ухвалити рішення, яким ці вимоги задовольнити. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- чинне трудове законодавство не передбачає, що своєчасне вручення роботодавцем трудової книжки є підставою для відмови у стягненні на користь незаконно звільненого працівника середнього заробітку вимушений прогул. Крім того, судом встановлено день звільнення ОСОБА_1 - 25.10.2016, а трудова книжка йому надіслана 24.11.2016, що не може вважатися своєчасним її направленням;

- листок тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 оплачений не був, про що він неодноразово наголошував в суді, проте суд вказаних обставин не перевірив.

ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» у своїй апеляційній скарзі просить скасувати зазначене рішення і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Доводи цієї скарги зводяться до такого:

- факт відсутності позивача на робочому місці 16.09.2016 підтверджено документально;

- надані ОСОБА_1 відповідачеві копії медичних документів в оригіналі не надавались та викликали сумнів щодо їх походження, а тому не були взяті до уваги при прийнятті рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді догани;

- позивач мав право на невикористану відпустку після закінчення строку попередження про наступне вивільнення, тобто до 17.10.2016, проте він просив надати відпустку після вказаної дати з подальшим його звільненням у зв`язку із скороченням штату;

- в оскаржуваному рішенні не йдеться про спростування факту відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 25.10.2016 по 24.11.2016 і не наводиться жодного доводу про неможливість звільнення позивача на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав подану ним апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» просив відхилити; представник останнього провідний юрисконсульт Чирва О.М. підтримала апеляційну скаргу цього підприємства, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 просила відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційну скаргу ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

У справі встановлено таке.

Заступником начальника лікарні (з поліклінікою) по поліклінічній роботі ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» видана довідка № 95 від 31.03.2016 про те, що ОСОБА_1 у звичайних умовах придатний до роботи на посаді фахівця в Національній поліції; він має діагноз: хронічний гастродуоденіт (ремісія) (копія довідки - т. 1 арк. 109).

Наказом ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 18.04.2016 № 60 о/с ОСОБА_1 з 19.04.2016 призначено фахівцем відокремленого територіального підрозділу в Чернігівській області із випробувальним строком три місяці та встановленням надбавки за високі досягнення в праці у розмірі 50% (копія цього наказу - арк. 144 т. 1).

Наказом ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» № 216 від 01.08.2016 затверджено внутрішній розпорядок дня поліцейських та працівників установи, а саме: початок робочого дня 09:00 год.; обідня перерва 45 хв.: з 13:00 год. до 13:45 год.; закінчення робочого дня: у понеділок-четвер о 18:00 год., у п`ятницю о 16:45 год., що підтверджується копією цього наказу та додатку до нього (т. 1 арк. 226, 228).

Наказом Національної поліції України від 01.08.2016 № 657 скасовано тимчасовий штат ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» та скорочено всі 971 одиницю посад цієї установи, що підтверджується переліком змін у штатах Національної поліції, які затверджено цим наказом (т. 2 арк. 242). Цим же наказом затверджено штат ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» у загальній кількості 971 одиниця, у складі якої - штат відокремленого територіального підрозділу у Чернігівській області (на правах відділу) в кількості 8 одиниць, з яких фахівець І категорії (цивільний персонал) 1 одиниця (копії цього наказу, переліку змін у штатах Національної поліції України й витягу з штатного розпису - арк. 239, 242, 240-241 т. 2).

На виконання згаданого наказу від 01.08.2016 № 657 ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» видано наказ № 121 о/с від 01.08.2016, яким працівників цієї установи, у тому числі ОСОБА_1 , попереджено про можливе наступне вивільнення 03.10.2016 (копія наказу - арк. 243-245 т. 2).

Розпорядженням ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» № 10 від 02.08.2016 начальників відділів цієї установи зобов`язано до 04.08.2016 надати до відділу її кадрового забезпечення інформацію щодо працівників, які закінчили Національну академію державного управління при Президентові України за період з 1996 р. по 2016 р. (копія розпорядження - арк. 49 т. 1).

До Печерського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» 03.08.2016 надало інформацію за формою № 4-ПН про заплановане вивільнення 425 працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі 13 провідних фахівців (копія інформації на арк. 270-272 т. 2).

Наказом ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 16.08.2016 № 248 «Про припинення діяльності відокремлених територіальних підрозділів та відокремлених територіальних відділів» припинено діяльність відокремленого територіального відділу в Чернігівській області ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» (копія наказу на арк. 275-276 т. 2).

17.08.2016 ОСОБА_1 попереджено під розписку про наступне вивільнення із 17.10.2016 (копія попередження на арк. 273 т. 2).

За фактом невиконання наказу № 296 від 14.09.2016 начальником відділу відокремленого територіального підрозділу в Чернігівській області Протченком С.М., а також для перевірки службової та виконавчої дисципліни працівниками цього підрозділу наказано провести службове розслідування, про що ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» видано наказ від 16.09.2016 № 301 «Про призначення службового розслідування» (копія цього наказу на арк. 134 т. 1).

Відповідно до копії табелю обліку робочого часу, 16.09.2016 ОСОБА_1 відпрацював 2,2 години (арк. 208 т. 1).

Згідно з копією медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_1 16.09.2016 звертався до лікаря зі скаргами на часту печію, тяжкість та болі (копія на арк. 17-18 т. 1).

Про відсутність ОСОБА_1 16.09.2016 на робочому місці з 09 год. 00 хв. до 14 год. 24 хв. свідчить доповідна записка заступника начальника відділу відокремленого територіального підрозділу у Чернігівській області ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» Ющенка С.П. від 16.09.2016, в якій вказано, що ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповідав, про свою відсутність не попереджав, раніше на стан здоров`я не скаржився і на лікарняний не ходив (копія доповідної записки на арк. 149 т. 1). Відсутність ОСОБА_1 на робочому місці у цей же день до 14 год. 24 хв. зафіксовано комісією ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» в акті № 4 (його копія на арк. 148 т. 1).

Перебування ОСОБА_1 на прийомі у лікаря 16.09.2016 з діагнозом хронічний гастрит та ін. підтверджується копією довідки лікарні № 4 Чернігівської міської ради від цієї дати (арк. 163 т. 1).

З 19.09.2016 по 30.09.2016 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря з діагнозом гостра респіраторна вірусна інфекція та ін., про що свідчить копія довідки лікаря від 27.10.2016, копія листка непрацездатності серії АДЗ № 501052 від 19.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_1 мав стати до роботи 01.10.2020 (арк. 43, 41 т. 1).

26.09.2016 ОСОБА_1 направив ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» поштою три заяви від 26.09.2016: про відкликання і визнання недійсною заяви про призначення його з 17.10.2016 на посаду фахівця ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ»; про надання йому відпустки за фактично відпрацьований період з 19.04.2016; про звільнення його у порядку ст. 49-2 КЗпП України (за скороченням штатів) (копії цих заяв на арк. 22, 23, 21 т. 1).

ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» направлено ОСОБА_1 лист від 28.09.2016 № 2885 про те, що наказом від 16.09.2016 № 301 «Про призначення службового розслідування» стосовно працівників відділу, в якому він працює, у тому числі і щодо нього, проводиться службове розслідування. У цьому листі констатовано нерозгляд вищезазначених заяв ОСОБА_1 з посиланням на те, що вони містять недоліки, які перешкоджають їх розгляду (копія листа на арк. 156 т. 1).

З 03.10.2016 по 21.10.2016 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в гастроентерологічному відділенні лікарні № 4 Чернігівської міської ради з діагнозом: виразка дванадцятипалої кишки та ін., що підтверджується копіями направлення на стаціонар від 30.09.2016, листка лікарських призначень та довідки № 22 від 27.10.2016 (т. 1 арк. 42, 44, 45).

04.10.2016 позивачем повторно направлено ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» заяву на звільнення, а також згадані вище листок непрацездатності, копію медичної картки з записом лікаря від 16.09.2016 Чернігівської міської лікарні № 4, медичної довідки від 16.09.2016 та направлення на стаціонар, що підтверджується копією опису вкладення у поштове відправлення (арк. 19 т. 1).

Згідно з копією висновку службового розслідування від 10.10.2016, затвердженого начальником ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» 13.10.2016, ОСОБА_1 16.09.2016 був відсутній на робочому місці з 09 год. 00 хв. до 14 год. 24 хв.; на телефонні дзвінки не відповідав, про причини своєї відсутності не повідомляв. О 14 год. 24 хв. ОСОБА_1 прибув на робоче місце та пояснив, що був відсутній на роботі через погіршення стану здоров`я, що ОСОБА_2 він додзвонитися не міг, а номер телефону ОСОБА_3 він не знав (т. 1 арк. 118-122).

Наказом ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 13.10.2016 № 349 за порушення трудової дисципліни, що виразилось у відсутності ОСОБА_1 на роботі 16.09.2016 без поважних причин протягом 4 год. 39 хв., останньому оголошено догану. З цим наказом ОСОБА_1 ознайомлений 24.10.2016 під розписку, у якій він вказав, що з наказом не згодний, так як з матеріалами службового розслідування, що передує накладенню стягнення, він не ознайомлений (копія наказу на арк. 132-133 т. 1).

Позивач в електронних повідомленнях від 18.10.2016 № 000012, від 19.10.2016 № 000013 та № 000014, від 22.10.2016 № 000020 та № 000021 і в заявах від 24.10.2016 просив ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» про звільнення його з роботи за скороченням штату, за ст. 40 п. 1 КЗпП України (копії цих повідомлень та заяв на арк. 25, 26, 169, 170 т. 1).

Згідно з копією повідомлення відповідача від 24.10.2016, позивачу запропоновано прибути на 14:00 год. у цей день до ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» у м. Київ для запропонування вакантних посад при скороченні та ознайомлення з наказами. У службовій записці від тієї ж дати ОСОБА_1 для виконання вказаного повідомлення просить виконувача обов`язки начальника відокремленого територіального відділу у Чернігівській області ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» ОСОБА_3 надати дозвіл на виїзд (арк. 28, 170 т. 1).

Відповідно до акту про пропонування посад від 24.10.2016, що складено комісією ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ», ОСОБА_1 запропоновано працевлаштуватися на такі вакантні посади: начальник ВТП в Луганській області, заступник начальника ВТП в Рівненській області, начальник ВТП у Донецькій області. У цьому ж акті засвідчено відмову ОСОБА_1 його підписувати (копія акту на арк. 171 т. 1).

З копій табелю обліку робочого часу за жовтень і листопад 2016 р. вбачається, що ОСОБА_1 не виходить на роботу починаючи з 25.10.2016 (арк. 209-210 т. 1).

Згідно з копією наказу ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» № 373 від 25.10.2016, за фактом відсутності на робочому місці ОСОБА_1 призначено проведення службового розслідування, для чого створено відповідну комісію (т. 1 арк. 141).

Заступником начальника відокремленого територіального відділу у Чернігівській області ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» ОСОБА_3 складено службові записки про те, що 25.10.2016, 26.10.2016 та 27.10.2016 ОСОБА_1 був відсутній на роботі без поважних причин, на дзвінки не відповідав та про причини своєї відсутності не повідомляв (їх копії на арк. 157, 159, 160 т. 1). Ці обставини також підтверджуються копіями актів від 26.10.2016 та 27.10.2016, складених комісією ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» (т. 1 арк. 158, 161, 162).

15.11.2016, 17.11.2016 та 22.11.2016 комісією ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» складено доповідні записки про те, що начальник відокремленого територіального підрозділу в Чернігівській області ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були відсутні на роботі: 15.11.2016 з 11 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв., 17.11.2016 з 10 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв., 22.11.2016 з 11 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., про що складено відповідні акти (копії доповідних записок на арк. 180, 181, 182 т. 1).

21.11.2016 комісією ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» за результатами службового розслідування за фактом невиходу ОСОБА_1 на роботу складено висновок, який затверджено начальником цієї установи 23.11.2016, про те, що починаючи з 25.10.2016 ОСОБА_1 відсутній на робочому місці без поважних причин, що на телефонні дзвінки він не відповідав і про своє місцезнаходження не повідомляв. За результатами проведеного розслідування комісією прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення (копія висновку - т. 1 арк. 123-124).

03, 04, 07, 08, 09, 10, 11, 15, 17, 22 листопада 2016 р. ОСОБА_1 був відсутній на роботі, про що комісією ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» складено відповідні акти (їх копії на арк. 191-200 т. 1).

23.11.2016 ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» направило ОСОБА_1 листа № 4250, в якому просило останнього ознайомитися з наказом від 25.10.2016 № 373 «Про призначення службового розслідування» та надати пояснення щодо відсутності його на робочому місці (копія листа на арк. 186 т. 1). 03.01.2017 комісією ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» складено акт про те, що у зв`язку з закінченням терміну зберігання підприємством поштового зв`язку повернуто установі конверт, в якому знаходився адресований ОСОБА_1 лист від 23.11.2016 № 4250 та додатки до нього (копія акту на арк. 201 т. 1).

Наказом ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 23.11.2016 № 434 за порушення трудової дисципліни, що виразилось у відсутності без поважних причин на роботі починаючи з 25.10.2016, на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення за прогул. Одночасно цим наказом приписано не нараховувати ОСОБА_1 заробітну плату за дні невиходу на роботу, починаючи з 25.10.2016 (копія наказу на арк. 126 т. 1).

Наказом ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 24.11.2016 № 216 о/с ОСОБА_1 звільнено 24.10.2016 за п. 4 ст. 40 КЗпП України на підставі вищевказаного наказу від 23.11.2016 № 434 (копія наказу від 24.11.2016 № 216 о/с на арк. 125 т. 1).

Згідно з копією доповнення до анкети з особової справи ОСОБА_1 (арк. 94 т. 1):

- наказом № 60 о/с від 18.04.2016 ОСОБА_1 призначений на посаду фахівця відокремленого територіального підрозділу в Чернігівській області ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ»,

- наказом № 216 о/с від 24.11.2016 ОСОБА_1 звільнено за п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогули без поважних причин,

- трудова книжка направлена ОСОБА_1 поштою 24.11.2016 за вих. № 4272 за його проханням (арк. 94 т. 1).

Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 24.10.2016 звільнений за п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогул без поважних причин наказом № 216 о/с від 24.11.2016 (т. 1 арк. 127-128).

Листом ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» № 4272 від 24.11.2016 ОСОБА_1 поінформовано про його звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України згідно з наказом № 216 о/с від 24.11.2016. До листа додано копії наказів цієї установи від 23.11.2016 № 434, від 24.11.2016 № 216 о/с та трудову книжку ОСОБА_1 (копія листа на арк. 129 т. 1). Останній у позовній заяві зазначає, що цього листа ним отримано 05.12.2016 (т. 1 арк. 4).

Згідно з копією індивідуальних відомостей про застраховану особу від 17.10.2016, наданих Пенсійним фондом України щодо ОСОБА_1 , останній отримав виплати у 2016 р.: у квітні: за 12 днів 1442 грн 99 коп., у травні: за 31 день 3726 грн 72 коп., у червні: за 30 днів - 3726 грн 73 коп., у липні: за 31 день 2737 грн 50 коп., у серпні: за 31 день - 2737 грн 50 коп., у вересні: за 30 днів 3387 грн 95 коп. (т. 2 арк. 8).

Відповідно до довідки ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 04.01.2019 № 5, заробітна плата ОСОБА_1 , починаючи з квітня 2016 р. по грудень 2016 р., окрім жовтня 2016 р., становить 19124 грн 68 коп. (арк. 230 т. 2).

Згідно з довідкою № 8 від 09.01.2019, ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» провела остаточний розрахунок з ОСОБА_1 на суму 927 грн 16 коп. на картковий рахунок відповідно до платіжного доручення № 2059 від 25.11.2016 (арк. 231 т. 2).

У довідці начальника ВФЗБО зазначено, що ОСОБА_1 нараховано та виплачено: 29.11.2016 - грошову компенсацію за 12 днів невикористаної щорічної відпустки за період з 19.04.2016 по 24.10.2016 (наказ № 216 о/с від 24.11.2016) у сумі 927 грн 16 коп. і 16.12.2016 - заробітну плату за 24.10.2016 у сумі 166 грн 67 коп., а також проведено перерахунок компенсації невикористаної відпустки на суму 5 грн 22 коп. (арк. 57 т. 3).

З 12.01.2017 в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала справа № 826/1055/17 за позовом ОСОБА_1 до ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ», Національної поліції України про визнання незаконними та скасування наказів ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» від 13.102016 № 349, від 23.11.2016 № 434, від 24.11.2016 № 216 о/с, зобов`язання внести запис до його трудової книжки про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, стягнення моральної шкоди. Ухвалою від 27.09.2017, що набрала законної сили як неоскаржена, провадження у ній закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, у зв`язку з тим, що спір між сторонами має розглядатися у порядку цивільного судочинства. Копію цієї ухвали вручено ОСОБА_1 15.10.2017.

Ухвалою від 23.10.2017, що набрала законної сили як неоскаржена, ОСОБА_1 повернуто сплачений за подання позовної заяви судовий збір. Її копію останнім отримано 31.10.2017.

Наведене підтверджено дослідженими апеляційним судом матеріалами справи № 826/1055/17.

27.12.2017 ОСОБА_1 направив поштою до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві заяву про повернення судового збору у загальній сумі 2560 грн 00 коп. (т. 1 арк. 37).

У листі від 05.01.2018 № 6-08/59-199 Управління фінансових ресурсів Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2017 у справі № 826/1055/17 повернення коштів у сумі 2560 грн 00 коп. буде здійснено за умови надходження управлінню інформації про банківські реквізити одержувача коштів (копія листа на арк. 35 т. 1 ).

25.01.2018 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві із заявою про повернення судового збору у сумі 2560 грн 00 коп., яку направив поштою (копія заяви на арк. 36 т. 1).

У заяві про поновлення строку звернення до суду за захистом прав ОСОБА_1 від 26.02.2018 його представник ОСОБА_2 стверджує, що сплачений за подання адміністративного позову судовий збір ОСОБА_1 повернуто у лютому 2018 р. (т. 1 арк. 33-34).

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

ОСОБА_1 перебував у трудових правовідносинах з ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ». Отже Національна поліція України є неналежним відповідачем у справі. Тому рішення суду І інстанції в частині відмови у задоволенні позову до неї є законним.

Трудову книжку ОСОБА_1 отримав 05.12.2016, 10.01.2017 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва та 26.02.2018 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова як до місцевого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, у справах про звільнення працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно з ст. 234 цього ж Кодексу, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених його статтею 233, місцевий суд може поновити ці строки.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, апеляційний суд виходить з такого:

- Окружним адміністративним судом м. Києва справа між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав розглядалася з 12.01.2017 (позовну заяву було здано на пошту 10.01.2017, тобто через 1 місяць і 5 днів після отримання трудової книжки) по 27.09.2017;

- позивач після звільнення не був працевлаштований та не мав доходів, що підтверджено копією його трудової книжки (арк. 136 т. 3). Крім того, у 2016-2017 рр. він навчався за контрактом у Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т.Г. Шевченка і повинен був до 01 лютого і до 01 вересня кожного року сплатити вартість навчання у поточному семестрі в розмірі 3000 грн 00 коп., що підтверджено копією відповідних договору між ними від 27.08.2015, диплома та наказу цього закладу від 27.06.2018 № 237-ст (арк. 210-212, 213, 214 т. 3). Крім того, ОСОБА_1 втрачено час у зв`язку з тривалою процедурою повернення судового збору, сплаченого за пред`явлення позову до Окружного адміністративного суду м. Києва, у загальній сумі 2560 грн 00 коп. з ГУ ДКС України в м. Києві, який було повернуто лише в лютому 2018 р. (арк. 35-37 т. 1, арк.). Ці документально підтверджені причини унеможливили своєчасне звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом. Їх апеляційний суд розцінює як поважні і тому відповідно до ст. 234 КЗпП України поновлює ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом. Доводи ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» про пропуск позивачем цього строку без поважних причин апеляційним судом відкидаються як неспроможні і такі, що не спростовують наведеного у цьому абзаці.

За змістом ст.ст. 139, 140, 142 КЗпП України та пункту 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Держкомпраці СРСР за погодженням з ВЦРПС 20.07.1984, порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов"язків. Проте такого у ході розгляду справи не встановлено.

Так, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани за прогул, що мав місце 16.09.2016, є незаконним, так як ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» безпідставно не враховано документально підтверджений неналежний стани здоров`я ОСОБА_1 у цей день, який став причиною звернення його у цей день до лікаря, а отже і поважною причиною відсутності на роботі. Оригінал відповідної довідки від 16.09.2016 ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» приєднано до особової справи ОСОБА_1 , а її належно посвідчену копію представником цієї установи надано суду (про що вже йшлося вище).

З пояснень представника ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» і описаних вище доказів випливає, що внаслідок реорганізаційних наказів Національної поліції України ліквідовано відокремлений територіальний підрозділ (на правах відділу) в Чернігівській області цієї установи і створено її відокремлений територіальний відділ у Чернігівській області. Це спричинило необхідність звільнення позивача з посади, яку він обіймав у відокремленому територіальному підрозділі (на правах відділу) в Чернігівській області. Саме у зв`язку з цим його попереджено про наступне вивільнення з 17.10.2016 за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. В силу ст.ст. 21, 36 цього Кодексу для продовження роботи у відокремленому територіальному відділі у Чернігівській області ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» після цієї дати ОСОБА_1 мав надати згоду. Проте документально підтверджено, що згоди на це він не дав попередньо надану згоду на це він відкликав до 17.10.2016. Оскільки в силу ч. 3 ст. 43 Конституції України і за змістом ст.ст. 21, 36 КЗпП України використання примусової праці забороняється, то з 18.10.2016 ОСОБА_1 мав право не виходити на роботу як до відокремленого територіального підрозділу (на правах відділу) в Чернігівській області ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ», так і до відокремленого територіального відділу у Чернігівській області цієї ж установи, так як він повинен був бути звільненим 17.10.2016 за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Отож звільнення його з 25.10.2016 за прогул без поважних причин, за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є незаконним. Тому висновок місцевого суду про задоволення позовних вимог про зміну формулювання причини звільнення з роботи є законним.

Після звільнення з ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» ОСОБА_1 намагався працевлаштуватися до органів Національної поліції України, про що свідчать копії електронних заяв про участь у конкурсі відповідного змісту (арк. 9, 10 т. 2). Проте, як він неспростовно стверджує, незаконне формулювання причини звільнення у його трудовій книжці перешкоджало йому у працевлаштуванні. У зв`язку з цим в силу ч. 3 ст. 235 КЗпП України останній має право на стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Тому невірним є висновок суду І інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п. 2 розділу II, п. 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 (з наступними змінами), в контексті спору між сторонами середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 для вирішення справи в цій частині обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Оскільки позивача звільнено наказом № 216 о/с від 24.11.2016, то розрахунок середнього заробітку здійснюється за два місяці, які передували звільненню, тобто вересень-жовтень 2016 року.

Згідно з довідками про зарплату ОСОБА_1 (арк. 231-233 т. 2) і копіями табелів обліку його робочого часу (арк. 208-210 т. 1), останньому нараховано заробітну плату у розмірі 166 грн 67 коп. за 1 робочий день жовтня 2016 р. і за 12 робочих днів вересня цього ж року 3387 грн 95 коп. Тож середньоденна заробітна плата позивача за 1 робочий день становить 273 грн 43 коп. (3387 грн 95 коп. + 273 грн 43 коп.): 13 робочих днів = 273 грн 43 коп.). Отже середньомісячний заробіток позивача за період вимушеного прогулу становить: 273 грн 43 коп. х 341 (кількість робочих днів у періоді вимушеного прогулу з 25.10.2016 по 03.03.2018 - визначена позовною стороною кінцева дата вимушеного прогулу) = 93239 грн 63 коп. (обов`язкові платежі з цієї суми не утримано). У межах позовних вимог (згідно з ст.ст. 13 ч. 1, 367 ч. 1 ЦПК України) з ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» на користь позивача належить стягти 52066 грн 24 коп. до видачі на руки і з розрахунку цієї суми ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» має сплатити до бюджету обов`язкові платежі й податки.

Доводи апеляційної скарги ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам.

Апеляційний суд вирішує справу як на наданих суду І інстанції доказах, так і на наданих апеляційному суду доказах, так як всі вони мають виключне значення для справи.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення перевірено у межах доводів апеляційної скарги.

Постанову Чернігівського апеляційного суду від 05.02.2019 у цій справі, яку скасовано у касаційному порядку, виконано в частині стягнення з ДУ «Центр обслуговування підрозділів НПУ» на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за вимушений прогул в сумі 52066 грн 24 коп., що підтверджено приєднаним до справи виконавчим листом з відповідною відміткою Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (арк. 183 т. 3). Тож з метою уникнення подвійного стягнення у порядку ч. 1 ст. 267 ЦПК України апеляційний суд ухвалює про виконання цієї постанови з урахуванням фактично виконаного з присудженого скасованою у касаційному порядку постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.02.2019 у цій справі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376 ч. 1 п. 4, ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» залишити без задоволення; апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і розподілу судових витрат скасувати і частково задовольнити ці вимоги.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Визнати незаконним наказ Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» від 13.10.2016 № 349 в частині оголошення ОСОБА_1 догани.

Визнати незаконним наказ Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» від 23.11.2016 № 434 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення.

Стягнути з Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі до видачі на руки 52066 (п`ятдесят дві тисячі шістдесят шість) грн 24 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення виконувати з урахуванням фактично виконаного з присудженого постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.02.2019 у цій справі, яку скасовано у касаційному порядку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані сторін:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

- Державна установа «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», код 40108981, місце знаходження: вул. Богомольця, № 10, м. Київ,

- Національна поліція України, код 40108578, місце знаходження: вул. Богомольця, № 10, м. Київ.

Повну постанову складено 14.04.2021.

Головуючий: Судді: