Справа № 347/522/21
Провадження № 2-з/347/6/21
У Х В А Л А

Іменем України

15.04.2021 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним припинення договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

Поедставник позивача ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним припинення договору іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.05.2019 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, а саме: Договором іпотеки № 2122 від 19.07.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу, Маркуц У.М. зареєстрованого у реєстрі за № 2122.

Згідно п.1.1 Договору від 17.05.2019 р. про відступлення прав вимоги за іпотечним договором ОСОБА_2 прийняв на себе всі права Іпотекодержателя за Договором іпотеки №2122 від 19.07.2007 року, який було укладено між фізичною особою ОСОБА_3 та Акціонерним інноваційним банком «УкрСиббанк» для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Кредитним договором № 0 від 18.07.2007 року.

Згідно до п.2.1 Договору про від ступлений прав вимоги до ОСОБА_2 перейшли одночасно з переходом прав за Кредитним договором права Іпотекодержателя за Іпотечним договором.

Згідно п.1.2 Договору про відступлення прав вимоги від 17.05.2019 року: Передача прав за Іпотечним договором , здійснюється за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі та на умовах, які існують на момент передачі права вимоги в томи числі:

-право одержати задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до умов Іпотечного договору;

-будь-які інші права, що існують та /або можуть виникнути в майбутньому на підставі Іпотечного договору.

01.03.2020 року між сторонами було укладено Договір про врегулювання спору, згідно п.2.1.1 якого Відповідач зобов`язалася до 01.12.2020 року сплатити у користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 0 від 18.07.2007 р., яка виникла у неї станом на 01.03.2020 року .

Згідно п.2.2.1 даного Договору Позивач зобов`язався до 01.04.2020 року подати заяву до приватного нотаріуса Косівського нотаріального округу Івано-Франківської області Маркуц У.М. про реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення іпотеки за іпотечним договором № 2122 від 19.07.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за № 2122.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором і 18.03.2020 року звернувся до приватного нотаріуса з заявою у якій просив припинити іпотеку.

Відповідно до зазначеної заяви ОСОБА_2 , як Іпотекодержатель, у зв`язку з домовленістю, яку досягнутою відповідно до умов Договору про врегулювання спору та прийнятим на себе ОСОБА_4 зобов`язанням щодо виконання (повне погашення) кредитного договору про №0 від 18.05.2007 року просив припинити іпотеку та припинити обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна, а саме : магазин цегляний та дерев`яний загальною площею - 53,2 кв.м., склади дощаті загальною площею 158,4 кв.м. - земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд загальною площею 920 кв.м. 0,0384 га. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які були накладені на підставі договору іпотеки від 19.07.2007 року.

18.03.2020 року нотаріусом зареєстровано припинення іпотеки на підставі Заяви-повідомлення серія та № 119/0116 , виданого 18.03.2020 р., видавник: ОСОБА_2 18.03.2020 року зареєстровано припинення обтяження Предмета іпотеки у вигляді заборони на нерухоме майно на підставі Заяви повідомлення серія та номер 119/0116 , виданого 18.03.2020 р., видавник: ОСОБА_2 ..

Та станом на 01.12.2020 року ОСОБА_3 не виконала взятих на себе зобов`язань за Договором про врегулювання спору від 01.03.2020 року і не сплатила у користь ОСОБА_2 заборгованість у повному розмірі за кредитним договором № 0 від 18.07.2007 року, яка виникла у Сторони- 1 станом на 01.03.2020 року .

У зв`язку з чим позивач вважає, що його право, як іпотекодержателя є порушеним, оскільки ОСОБА_3 не виконано умови Договору про врегулювання спору тому, як наслідок відповідно до п.2.1.3 Договору про врегулювання спору Позивач має право на відновлення статусу Іпотекодержателя шляхом визнання припинення Договору іпотеки №2122 посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуй; У.М. , зареєстрованого у реєстрі за № 2122 - недійсним та Скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення обтяжень та поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з моменту вчинення первинних записів про обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно.

Отже, на час розгляду даного позову можуть бути вчинені дії щодо відчуження спірного майна на третіх осіб, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом для їх захисту.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реального виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на:

-магазин цегляний та дерев`яний загальною площею - 53, 2 кв.м., склади дощаті загальною площею 158,4 кв.м.

-земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд загальною площею 920 кв.м. 0,0384 га. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Іпотекодержателем якого виступає ОСОБА_2 , згідно з іпотечним договором № 2122 від 19.07.2007 року до набрання законної сили рішення суду у даній цивільній справі.

Суддею встановлено, що відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить накладення арешту на: магазин цегляний та дерев`яний загальною площею - 53, 2 кв.м., склади дощаті загальною площею 158,4 кв.м., земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд загальною площею 920 кв.м. 0,0384 га. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Іпотекодержателем якого виступає ОСОБА_2 , згідно з іпотечним договором № 2122 від 19.07.2007 року до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі № 347/522/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним припинення договору іпотеки.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та вивчивши матеріали пред`явленого на розгляд суду позову, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

До видів забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України віднесено, накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

Згідно п. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до роз`яснення наданого Пленумом Верховного Суду України в п. 1 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9, в якій також зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснено в п. п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому у виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, в разі звернення сторони з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Позивач обгрунтовує необхідність забезпечення позову тим, що у разі невжиття таких заходів можуть бути порушені права позивача або буде існувати реальна загроза їх порушення шляхом подальшого розпорядження спірним майном, що унеможливить захист та відновлення його прав і призведе до інших цивільних спорів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) висловлена правова позиція, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову». Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 24.02.2020 року у справі №344/15840/19.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити, оскільки вжиття заходу шляхом накладення арешту на магазин цегляний та дерев`яний загальною площею - 53, 2 кв.м., склади дощаті загальною площею 158,4 кв.м., земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд загальною площею 920 кв.м. 0,0384 га. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. ст.149, 150, 153, 353, 354 ЦПК України, суддя

постановив:

заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним припинення договору іпотеки задовольнити повністю.

Накласти арешт на магазин цегляний та дерев`яний загальною площею - 53, 2 кв.м., склади дощаті загальною площею 158,4 кв.м., земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд загальною площею 920 кв.м. 0,0384 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначити дані стягувача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_1 .

Зазначити дані боржника: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_2 .

Копію ухвали направити сторонам по справі для відому та в Косівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), 78600, вул. Незалежності, 85, м. Косів, Івано-Франківська область для виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: Д.С.Драч