Справа № 315/356/21
Номер провадження № 2/315/178/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участю секретаря судового засідання Браціло І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Воздвижівської сільської ради про скасування рішення про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2021 року до суду звернулася ОСОБА_1 до Воздвижівської сільської ради про скасування рішення про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку.

В позовній заяві позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько - ОСОБА_3 . Розпорядженням Гуляйпільської районної державної адміністрації «Про надання статусу дитини-сироти неповнолітній ОСОБА_1 » № 430 від 30.11.2012 року, позивачу було надано статус дитини-сироти, на момент надання якого вона вже проживала разом з бабусею - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі клопотання Служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації було прийнято рішення виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради «Про взяття на облік на отримання житла дитину- сироту ОСОБА_1 » № 03 від 17 січня 2013 року, та було вирішено забезпечити постановку на соціальний квартирний облік, та при наявності соціальних жилих приміщень забезпечити у позачерговому порядку протягом місяця впорядкованим соціальним житлом.

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 став відомий факт, що її знято з соціального квартирного обліку. 21.01.2020 р. позивачем було подано заяву до Воздвижівської сільської ради для з`ясування питання щодо того, за яких підстав її знято з соціального квартирного обліку. Воздвижівська сільська рада надала відповідь від 23.01.2020 р. за № 02-29/74, що рішень щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 чи розпоряджень сільського голови з часу створення громади в жовтні 2017 року не приймалось.

20.02.2020 року позивач звернулася на гарячу телефонну лінію до Гуляйпільської районної державної адміністрації. Їй була надана відповідь за № Ч-ООЗ/ОЗ- 08 про те, що вона була знята з квартирного обліку згідно рішення виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради за № 26 від 19.09.2013 року, в зв`язку з неподанням документів для перереєстрації громадян, та було рекомендовано звернутися до органу місцевого самоврядування за місцем проживання. Також було надано відповідь Службою у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації від 21.02.2020р. за № 01-14/70 про те, що питання визнання рішення за № 26 від 19.09.2013 року незаконним, не входить до їх компетенції.

20.11.2020 р. ОСОБА_1 звернулася на урядову гарячу лінію з проханням надати житло для постійного проживання, де вказала, що зверталася до Воздвижівської сільської ради, але питання не вирішено, житло не надано. У відповідь від Воздвижівської сільської ради надійшов лист від 30.11.2020р. за № 02-29/1089 щодо направлення їй документів, а саме: розпорядження голови Гуляйпільської районної державної адміністрації від 30.11.2012 р. № 430 про надання статусу дитини-сироти ОСОБА_1 , рішення виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради від 17.01.2013 р. № 03 про взяття ОСОБА_1 на облік на отримання житла дитини-сироти, рішення виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради від 19.09.2013р. № 26 пор зняття ОСОБА_1 з обліку на отримання житла.

01.12.2020 року позивачем було направлено електронний лист до Служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації. 15.11.2020р. за № 01-17/1278 їй була направлена відповідь про те, що необхідно звернутися до Воздвижівської сільської ради з питання квартирного обліку та позачергового забезпечення впорядкованим соціальним житлом або благоустроєним житловим приміщенням для постійного проживання, а також, що вона має право оскаржити рішення сільської ради в судовому порядку рішення.

22.01.2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до народного депутата ОСОБА_5 з питання незаконно прийнятого рішення Воздвижівської сільської ради від 19.09.2013р. № 26, а саме зняття її з квартирного обліку. 25.01.2021 року їй була направлена відповідь щодо звернення народного депутата до керівництва Воздвижівської сільської ради та роз`ясненні даної ситуації.

Питання щодо перебування позивача на квартирному обліку не вирішено, тому вона була змушена звернутися до суду із позовом про скасування рішення виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради №26 від 19.09.2013 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , та поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку у Воздвижівській сільській раді зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 08.04.2021 року.

У сьогоднішнє судове засідання сторони не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

08.04.2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

08.04.2021 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.3 та ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Гуляйполе Запорізької області, батьками якої були записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського району Запорізької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 у віці 40 років в м.Гуляйполе Запорізької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 у віці 46 років у с.Воздвижівка Гуляйпільського району Запорізької області, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області.

30 листопада 2012 року ОСОБА_1 було надано статус дитини-сироти, що підтверджується розпорядженням Гуляйпільської районної державної адміністрації «Про надання статусу дитини-сироти неповнолітній ОСОБА_1 » № 430 від 30.11.2012 року.

На підставі клопотання Служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації було прийнято рішення виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради «Про взяття на облік на отримання житла дитини- сироти ОСОБА_1 » № 03 від 17 січня 2013 року: було вирішено забезпечити постановку на соціальний квартирний облік, та при наявності соціальних жилих приміщень забезпечити у позачерговому порядку протягом місяця впорядкованим соціальним житлом.

Рішенням виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради №26 від 19.09.2013 року позивача було знято з квартирного обліку в зв`язку із неподанням документів для перереєстрації громадян.

Право особи на житло належить до основних прав кожної людини. Реалізація цього права гарантується основними міжнародно-правовими конвенціями про права людини та положеннями Конституції України.

Загальна декларація прав людини встановлює, що кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та необхідне соціальне обслуговування, який є необхідним для підтримання здоров`я і добробуту її самої та її сім`ї (ст. 25). Відповідно до Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 р., держави, які беруть участь у цьому пакті, визнають право кожного на достатній життєвий рівень для нього і його сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг і житло, і на неухильне поліпшення умов життя.

Норми ст. 47 Конституції України також встановлюють право кожного на житло, зобов`язання держави створювати умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Обов`язок держави та органів місцевого самоврядування надавати громадянам, які потребують соціального захисту житло безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Статтею 31 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Норми статті 31 визначають не тільки місце надання житла, але і місце обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов - населений пункт, у якому громадяни приймаються на облік.

За загальним правилом, сформульованим у ст.31 ЖК УРСР поліпшення житлових умов полягає в наданні житлового приміщення, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. В основі даної норми - принцип забезпечення жилими приміщеннями кожної сім`ї.

У статті 34 ЖК УРСР визначено підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов. Так, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Частина 2 ст. 34 ЖК УРСР містить правило, що громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством. Зокрема, такі інші підстави визнання громадянина таким, що потребує поліпшення житлових умов визначені у Правилах квартирного обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Житлового кодексу, діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЖК УРСР, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Вказаною ст. 36 ЖК закріплений територіальний принцип квартирного обліку, який, як правило, здійснюється за місцем постійного проживання особи.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.38 ЖК УРСР, порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Згідно ст. 39 ЖК УРСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету.

Крім того, частиною першою ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства", діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади або за місцем обліку внутрішньо переміщених осіб, якщо вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" однією із основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, є захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей.

Як передбачено частиною першою ст. 33 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Відповідно до пп. 2 п. "а" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Згідно з пп. 2 п. "б" ч. 1 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема забезпечення здійснення передбачених законодавством заходів щодо поліпшення житлових і матеріально-побутових умов осіб з інвалідністю, ветеранів війни та праці, громадян, реабілітованих як жертви політичних репресій, військовослужбовців, а також військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, сімей, які втратили годувальника, багатодітних сімей, громадян похилого віку, які потребують обслуговування вдома, до влаштування в будинки осіб з інвалідністю і громадян похилого віку, які мають потребу в цьому, дітей, що залишились без піклування батьків, на виховання в сім`ї громадян.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», житловий фонд соціального призначення - сукупність соціального житла, що надається громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту; соціальне житло - житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк.

Соціальний квартирний облік - облік громадян України, які користуються правом на соціальне житло і перебувають у черзі на його отримання.

Статтею 10 вищевказаного Закону України передбачено, що соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян (для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за місцем походження або проживання дітей такої категорії до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування), які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону.

Статтями 4, 7, 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови їм у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством.

Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні. Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України.

Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам.

Згідно п.1 Порядку взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього, затвердженого постановою КМУ від 23.07.2008р. №682 затверджено, взяття громадян на соціальний квартирний облік (далі - облік) здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем проживання громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) житлових будинків з житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону.

Взяття на облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, здійснюється за заявою піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування, а осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за їх заявою.

Орган місцевого самоврядування не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дати виявлення можливості надання соціального житла письмово повідомляє про це громадянинові, що перебуває на обліку і має право на його отримання, із зазначенням переліку документів, які необхідно подати для підтвердження такого права, та строку їх подання.

Орган місцевого самоврядування у разі прийняття рішення про надання громадянинові соціального житла вручає (надсилає) йому не пізніше ніж протягом семи робочих днів повідомлення із зазначенням дати прийняття і номера такого рішення разом із запрошенням укласти договір найму соціального житла (далі - договір найму).

Отже, чинним законодавство передбачено та врегульовано порядок надання житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, а також особам, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями.

Відповідно до ст.40 ЖК УСРС, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку, відповідно до ст.40 ЖК УРСР.

Судом встановлено, що позивача не було повідомлено про засідання, на якому вирішувалося питання про зняття її з квартирного обліку. Крім того, підставою для прийняття рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку було зазначено неподання документів для перереєстрації, що не входить в перелік підстав, що передбачені ст.40 ЖК України.

При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування рішення виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради №26 від 19.09.2013 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку у Воздвижівській сільській раді зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації.

Керуючись ст.47 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 23 ЦК України, ст. ст. 31, 34, 36-40, 46 ЖК України, ст.ст.8, 25, ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 3,33 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст. 2, 10-13, 76-89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Воздвижівської сільської ради про скасування рішення про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого комітету Воздвижівської сільської ради №26 від 19.09.2013 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку у Воздвижівській сільській раді зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 13 квітня 2021 року.

Суддя О.І. Окладнікова