Справа № 490/6041/20
н/п 2/490/1773/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Баришніковій І.М.,

за участю прокурора - Жимилінської С.С.,

представника Миколаївської обласної державної адміністрації - Кулик О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі за позовом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки, третя особа - Державне підприємство "Миколаївське лісове господарство", -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконним та скасувати пункти 91, 91.1, 91.2, 91.3 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 № 35/54 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:052:0016 для будівництва і обслуговування житдлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 999 кв.м. по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності серії ЯК №838633 від від 28.03.2012 на земельну ділянку, площею 0,099 га з кадастровим номером :01:052:0016; визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки від 25.04.2012 №1002, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації вказану земельну ділянку .

Ухвалою від 09.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі .

Ухвалою від 09.10.2020 року задоволено заяву заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 про забезпечення позову, вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,099 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:052:0016.

Відповідачі до підготовчого судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи, надала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності.

Прокурор та представник Миколаївської обласної державної адміністрації вважали за можливим проведення підготовчого засідання за відсутності осіб, які не з`явилися.

Судом постановлено про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін, які не з`явилися.

22.02.2021 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Бортиком Р.О, подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до виготовлення повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 359/3373/16 щодо подібних правовідносин. Обгрунтовує своє клопотання тим, що у межах вказаної справи Великою Палатою ВС буде зроблено правовий висновок для забезпеченян правової визначеності та єдності судової практики, а саме щодо вирішення вимог прокурора про витребування земельної ділянки лісового фонду на користь держави в порядку віндикаційного чи негаторного позовів, а отже як наслідок щодо можливості застосування позовної давності до таких вимог.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання з підстав його безпідставності, адже вже існує стала позиція Верховного Суду з питань подібних правовіднсин щодо негаторного характеру таких позовів.

Представник Миколаївської обласної державної адміністрації підтримала позицію прокурора, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши вимоги клопотання, суд доходить до наступного.

Ухвалою від 19 січня 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2 цс 21) Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство», до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Березова роща», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілквей комунікейшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена садиба», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21, Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, Головне територіальне управління юстиції в Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга Світлана Геннадіївна, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року.

Призначила справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 23 лютого 2021 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вулиця Пилипа Орлика, 8.

Як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, судове рішення Великої Палати ВС за наслідками розгляду вказаної справи - ще відсутнє.

Як вбачається зі змісту вказаної Ухвали, Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу № 368/1158/16-ц, у постанові від 30 травня 2018 року, погодилась із висновками судів попередніх інстанцій про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісового фонду з незаконного володіння приватної особи в порядку статті 388 ЦК України є ефективним способом захисту права власності держави на землі цієї категорії.

Разом з тим Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 911/3311/17 дійшов протилежного висновку та зазначив, що зайняття земельної ділянки лісогосподарського призначення з порушенням положень ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та вимагаючи повернути таку ділянку. Тому повернення земельної ділянки лісогосподарського призначення державі слід розглядати як негаторний, а не віндикаційний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки Аналогічний правовий висновок також наведено Верховним Судом у складі колегій суддів Касаційного господарського суду в постановах від 04 лютого 2020 року у справах № 911/3574/17 та 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у постанові № 911/3449/17.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вимогу про витребування земельної ділянки лісового фонду на користь держави слід розглядати як віндикаційний позов, до якого можна застосувати позовну давність, а відтак слід відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у раніше прийнятих постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, а саме від 04 лютого 2020 року у справах № 911/3574/17, № 911/3311/17, № 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у справі № 911/3449/17.

З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про обґрунтованість підстав передачі цієї справи на її розгляд відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України та для забезпечення правової визначеності та єдності судової практики приймає цю справу до розгляду.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку: а) палатою; б) об`єднаною палатою; в) Великою Палатою Верховного Суду. При цьому, така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).

Оскільки у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2 цс 21) здійснюється перегляд Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах до цієї справи метою формування єдиної правозастосовчої практикита для забезпечення правової визначеності у спорах про повернення земельної ділянки лісогосподарського призначення державі, а саме чи слід розглядати ці позови як негаторний або віндикаційний позов ( який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки) - то суд вважає за доцільне задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 1-20, 252, 253 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі - задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 490/6041/20 за позовом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки, третя особа - Державне підприємство "Миколаївське лісове господарство" - до розгляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 359/3373/16.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Головуючий суддя Н.П. Черенкова