Справа №1519/2-2453/11
Провадження № 6/521/25/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

за участю секретаря судового засідання Філозофенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про встановлення порядку виконання рішення у цивільній справі № 1519/2-2453/11, за участі стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржника ОСОБА_1 , органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області, Колечко Дмитро Миколайович, із поданням, у якому просить суд встановити порядок виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2014 року по справі №1519/2-2453/11, шляхом надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані малолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Своє подання мотивує тим, що на його примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 57382146, до складу якого входять: виконавчий лист №1519/2-2453/11, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 03.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість у розмірі 355 821,08 грн., та виконавчий лист № 1519/2-2453/11, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 03.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості у розмірі 99 690,70 грн.

Для погашення заборгованості за вищезазначеними виконавчими документами, у зв`язку із відсутністю (недостатністю) у боржника грошових коштів та іншого майна, було звернено стягнення на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 .

Разом з цим, в будинку за вищевказаною адресою зареєстровані малолітні ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2015 року народження, що підтверджується відповіддю Фонтанської сільської ради Лиманського районну Одеської області за № 02-24-1465.

Вищевказані обставини ускладнюють виконання виконавчого документу, адже, в матеріалах виконавчого провадження відсутній дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має діти. У зв`язку із викладеним, приватний виконавець звернувся до суду із відповідним поданням, для вирішення питання про примусову реалізацію нерухомого майна боржника право користування яким мають діти.

Вказане подання прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 25.03.2021 року о 11:00 годині з повідомленням всіх учасників справи.

У призначене судове засідання приватний виконавець, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку, не з`явився, 23.11.2020 року (вх. ЕП-20169) та 17.02.2021 року (ЕП -3387) від приватного виконавця надійшла заява про розгляд справи без участі приватного виконавця та його представника.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» який повідомлявся судом у встановленому законом порядку, не з`явився, 23.11.2020 року (вх. ЕП-20169) та 22.03.2021 року (ЕП-6087) від представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку, не з`явився, 11.11.2020 року надійшла заява (вх. ЕП-19212) про розгляд справи без участі представника.

Всі інші учасники процесу боржник Абдулазімов С.С., представник органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації, які повідомлені про дату час та місце розгляду справи належним чином, до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з чим фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03.12.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 1519/2-2453/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором №0 від 17.04.2008 року у розмірі 355 821,08 грн. та виконавчий лист №1519/2-2453/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором №0 від 24.01.2008 року у розмірі 99 690,70 грн.

04.10.2018 приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №57366197 №57366821 з примусового виконання вищезазначених виконавчих документів, які були надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 04.10.2018 року за вих. №902 № 906.

04.10.2018 року приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна та коштів боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника ОСОБА_1 . Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

Для погашення заборгованості за вищезазначеним виконавчим документом, в зв`язку із відсутністю (недостатністю) у боржника грошових коштів та іншого майна, стягнення може бути звернено на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 .

Разом з цим, в будинку за вищевказаною адресою зареєстровані малолітні ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2015 року народження, що підтверджується відповіддю Фонтанської сільської ради Лиманського районну Одеської області за № 02-24-1465.

Враховуючи відмінності у прізвищах та ім`я по батькові неповнолітніх та боржника, вони не є дітьми ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з частиною першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь- яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом цієї норми закону, а також статей 17,18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах - обов`язок батьків. З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Згідно з положеннями частин четвертої та п`ятої статті 177 СК України орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло.

Звернення стягнення на нерухоме майно боржника здійснюється в примусовому порядку як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових особі) (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, майно, на яке звертається стягнення у виконавчому провадженні реалізується без волевиявлення власника майна (боржника), або осіб, які мають право на користування цим майном, в тому числі і дітей.

Крім того, відповідно до ст.ст. 50, 51, 61 Закону України «Про виконавче провадження» примусова реалізація майна за рішенням суду (виконавчим написом) з прилюдних торгів не є правочином, а є виконанням рішення суду (виконавчого напису), тому згода органу опіки і піклування на реалізацію домоволодіння з аукціону в процесі виконання рішення суду (виконавчого напису) не потрібна.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): - копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія акту опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження");

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Згідно із ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки).

Враховуючи те, що неповнолітні не являться дітьми боржника та у розумінні частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР частині другій статті 64 цього Кодексу не є членами його сім`ї примусова реалізація житлового майна, яке належить божникові на праві власності, не може порушувати прав неповнолітніх.

Дана позиція суду узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у Постанові від 20.03.2019 року по справі № 1612/2343/12 та Постанові від 25.02.2021 року по справі № 127/33501/18.

Слід зазначити, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (справа «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року); було б незрозуміло, якби стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Шмалько проти України», рішення від 20 липня 2004 року); існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» та те, що заборгованість буде їй сплачено.

Керуючись ст.ст.10, 258, 259, 263, 446 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про встановлення порядку виконання рішення у цивільній справі № 1519/2-2453/11, за участі стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржника ОСОБА_1 , органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації, - задовольнити.

Встановити порядок виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2014 року по справі №1519/2-2453/11, шляхом надання дозволу на примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані малолітні ОСОБА_2 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , 2015 року народження, без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Слід зазначити, що з 02.квітня 2021 року, 05-09 квітня 2021 року головуючий суддя приймав участь у підготовці суддів місцевих загальних судів згідно з Календарним планом підготовки суддів для підтримання кваліфікації на 2021 рік, у зв`язку з чим повний текст рішення складено 12.04.2021 року.

Повний текст ухвали складено 12.04.2021 року.

Суддя: О.С. Леонов

12.04.21