Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1320/21
Номер провадження: 2-в/225/44/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участі секретаря Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області заяву уповноваженого представника заявника - ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-3802/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника - адвокат Саєнко Олександр Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-3802/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, а саме в частині змісту рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 11.11.2010 року, в частині змісту ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 23.04.2012 року та в частині змісту ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.08.2012 року.

Представник заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа у судовому засідання також участі не приймав, про місце та час розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст.11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» шляхом опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

згідно зі ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За ч.ч.1, 2 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 491 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Так, згідно рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 11.11.2010 року у цивільній справі №2-3802/10 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу в розмірі 77870 грн., а також судові витрати в розмірі 898 грн. 70 коп., а всього 78768 грн. 70 коп.

Повний текст згаданого вище рішення роздрукований заступником керівника апарату Дзержинського міського суду Донецької області 09.03.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень України.

Ухвалою Пролетарського районного суду м. Донецька від 23.04.2012 року у справі №2-3802/10 ОСОБА_2 була тимчасово обмежена у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим документом: виконавчим листом №2-3802/10, виданим Пролетарським районним судом м. Донецька 11.02.2011 року, до виконання зобов`язань.

Повний текст згаданої вище ухвали роздрукований заступником керівника апарату Дзержинського міського суду Донецької області 19.04.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень України.

Окрім того, представником заявника суду було надано незасвідчену копію ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.08.2012 року (справа №6/0542/69/20121) про розстрочення по виконавчому листу №2-3802/10, виданого Пролетарським районним судом м.Донецька 11.11.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 78768,70 грн. шляхом відрахування з пенсії ОСОБА_2 500 грн. щомісячно.

Однак, при перевірці Єдиного державного реєстру судових рішень України, а також, автоматизованої системи документообігу Пролетарського районного суду м. Донецька "Д-3", встановлено відсутність згаданої вище ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.08.2012 року (справа №6/0542/69/20121), що підтверджено довідкою заступника керівника апарату Дзержинського міського суду Донецької області Маслова О.В. №б/н від 19.04.2021 року, а також, скріншотами з автоматизованої системи документообігу Пролетарського районного суду м. Донецька "Д-3".

В свою чергу, згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 16.03.2021 року №9172/18288/13/21Д/02.4Д, за інформацією, що міститься у Системі, виконавчий лист №2-3802 від 11.11.2010 року, виданий Пролетарським районним судом м.Донецька, про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у сумі 78768,70 грн. перебував на примусовому виконанні у Пролетарському районному відділі державної виконавчої служби міста Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (Пролетарському районному відділі державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

26.02.2012 року державним виконавцем ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 14.03.2012 року - постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві за п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). У зв`язку з розташуванням м. Донецьк на тимчасово окупованій території України, надати більш детальну інформацію неможливо. (а.с. 25-26).

Будь-які інші матеріали судової справи, як і сама судова справа, після розгляду не були передані Пролетарським районним судом м. Донецька до Дзержинського міського суду Донецької області, що підтверджено довідкою заступника керівника апарату Дзержинського міського суду Донецької області від 09.03.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для відновлення втраченого судового провадження в частині повного тексту рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 11.11.2010 року у цивільній справі №2-3802/10; ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 23.04.2012 року (провадження №0542/2603/2012) за поданням Відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 . В решті вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 60, 258, 259, 353, 354, 488, 489, 490, 491, 493, 494, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву уповноваженого представника заявника - ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-3802/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №2-3802/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу в частині повного тексту рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 11.11.2010 року у цивільній справі №2-3802/10; ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 23.04.2012 року (провадження №0542/2603/2012) за поданням Відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 .

Вважати встановленим зміст рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 11.11.2010 року у цивільній справі № 2-3802/10 (повний текст) в наступній редакції: «

Справа № 2-3802/10

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Донецьк 11 листопада 2010 р.

Пролетарський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді Лебеденко С.В.

при секретарі Орловій О.В., Шестаковій О.М.

з участю позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 06 листопада 2008 року ним було видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 , в якій зазначено, що він уповноважує відповідача продати за ціну та на умовах на свій розсуд належний йому житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також цією довіреністю він уповноважив відповідача на отримання належним йому по угодам грошей. 16 січня 2009 року відповідачем із ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу будинку. Згідно із п. 3 договору продаж будинку вчинюється за суму 77870 грн.. Ця сума повністю сплачена покупцем готівкою і отримана представником продавця особисто сам на сам під час укладання цього договору. Таким чином, після продажу належного йому будинку, у нього виникло право на отримання від відповідача грошових коштів від продажу зазначеного будинку. У березні 2009 року він звернувся до відповідача із вимогою про передання належним йому за вказаним правочином грошових сум, проте відповідач категорично відмовилась передавати йому гроші, не пояснюючи при цьому причини відмови. Просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 77870 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, надавши пояснення, що дійсно позивачем її було уповноважено продати належний йому будинок. Однак, гроші за будинок вона не отримувала, оскільки вони були передані позивачу покупцем будинку ОСОБА_6 , про що остання повідомила їй розпискою.

Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ухвали суду до участі в справі в якості третьої особи без самостійних майнових вимог на предмет спору була залучена ОСОБА_6 . (а.с. 16).

В судовому засіданні третя особа позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що гроші позивачу за будинок були передані позивачу нею особисто.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем 06 листопада 2009 року було видано довіреність на ім`я відповідачки, згідно якої ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 продати за ціну та умовах на свій розсуд належний йому житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

16 січня 2009 року ОСОБА_2 , діюча від імені ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 (а.с. 24).

В судовому засіданні відповідачка та третя особа стверджували, що гроші були передані ОСОБА_3 до укладення договору купівлі-продажу будинку. В обґрунтування своїх пояснень надали розписку, з якої вбачається, що ОСОБА_6 були передані ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 77 тисяч гривень до укладення договору купівлі-продажу. (а.с. 15).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що вони з дружиною домовились з ОСОБА_3 про продаж його будинку. Документи оформлювала ОСОБА_2 .. В грудні 2008 року він з дружиною ОСОБА_6 віддали ОСОБА_8 гроші в сумі 70 тисяч гривень. Розписки ОСОБА_3 не писав.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що в кінці грудня 2008 року в її присутності подружжя ОСОБА_10 передалі ОСОБА_3 гроші за будинок.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , оскільки їх показання не підтверджуються письмовими доказами.

Суд не може погодитися та покласти за основу виконання зобов`язання розписку, надану ОСОБА_2 ОСОБА_6 , оскільки дана розписка суперечить п. 3 договору купівлі-продажу житлового будинку, згідно якого продаж зазначеного житлового будинку вчиняється за суму 77870 гривень. Ця сума повністю сплачена покупцем готівкою і отримана представником продавця особисто сам на сам під час укладення цього договору. (а.с. 24).

Ч. 3 ст. 1006 ЦК України передбачає, що повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Таким чином, гроші в сумі 77870 гривень ОСОБА_2 зобов`язана була передати ОСОБА_3 .

Однак, доказів передачі грошей ОСОБА_3 відповідачкою не надано.

За зазначених умов, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, понесені ним при зверненні до суду у виді судового збору в розмірі 778,70 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 77870 гривень, а також судові витрати в розмірі 898 гривень 70 коп., а всього 78768 гривень 70 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошена в судовому засіданні 11 листопада 2010 року. Повний текст рішення буде виготовлений 16 листопада 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/ С.В. Лебеденко ».

Вважати встановленим зміст ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 23.04.2012 року у справі № 0542/2603/2012 (повний текст) в наступній редакції: «

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 6/0542/72/2012

23.04.2012 року м. Донецьк

Пролетарський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Орловій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Донецьку подання Відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 «про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 », -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2012 року начальник Відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку звернувся до Пролетарського районного суду м. Донецька із поданням «про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 », посилаючись на те, що на примусовому виконанні у ВДВС Пролетарського РУЮ у м. Донецьку знаходиться виконавче провадження за виконавчим документом виконавчим листом 2-3802 від 25.01.2011 року, виданий Пролетарським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 78768,70 грн. Боржник добровільно рішення суду не виконує, враховуючи, що загальний розмір заборгованості боржника складає 78768,70 грн. та можливість останнього у будь який момент виїхати за межі України, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду (зокрема державному виконавцю буде неможливо провести виконавчі дії по виконанню рішення суду без участі боржника) та наявність у ОСОБА_2 невиконаних зобов`язань, накладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України. Просив вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , до виконання зобов`язань за виконавчими документами.

Відповідно до вимог ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у разі, якщо громадянин має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», - у випадку, наявності неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобов`язань, тимчасове затримання та вилучення паспорта (проїзного документа) здійснюється за рішенням суду.

Як вбачається з копії виконавчого листа №2-3802/10, виданого Пролетарським районним судом м. Донецька 11.02.2011 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , стягнуто заборгованість в сумі 78768,70 грн. (а.с.5) Відповідно до наданої суду копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №25306376 від 26.02.2012 року державним виконавцем ВДВС Пролетарського РУЮ м. Донецька було відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом. (а.с.4)

Також з матеріалів справи вбачається, що за обліками ВГІРФО ДМУ ГУМВС України в Донецькій області документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 від 08.08.2006 року органом 1402). (а.с.3)

Таким чином, оскільки у відношенні боржника ОСОБА_2 діють неврегульовані зобов`язання, суд вважає за необхідне задовольнити подання та тимчасово обмежити останнього у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, ст. 377-1 ЦПК України, -

ухвалив:

Подання Відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 «про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 »- задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка документувалася паспортом громадянина України для виїзду за кордон (паспорт серії НОМЕР_1 від 08.08.2006 року органом 1402), у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань за виконавчим документом: виконавчого листа №2-3802/10, виданого Пролетарським районним судом м. Донецька 11.02.2011 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , стягнуто заборгованість в сумі 78768,70 грн. до виконання зобов`язань.

Копії ухвали з метою її виконання, надіслати на адреси відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Донецькій області та Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Пролетарський районний суд м. Донецька. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається у письмовій формі протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: В.В. Масендич»

В решті вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Довженко