УХВАЛА

13 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 149/31/17

провадження № 61-13522св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач, відповідач за зустрічним позовом, - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом), Хмільницька державна нотаріальна контора Вінницької області,

третя особа за зустрічним позовом - нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко Оксана Леонтіївна,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області на постанову Вінницького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року в складі колегії суддів Голоти Л. О., Медвецького С. К., Денишенко Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області та з урахування заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 червня 2016 року, видане державним нотаріусом Хмільницької державної нотаріальної контори Глуздань С. В., на право на спадщину на 1/3 ідеальну частину земельної ділянки, площею 0.0618 га по АДРЕСА_1 ;

- визнати за ним право власності на 29/40 частини вказаної земельної ділянки;

- розподілити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 з виділенням позивачу 727/1000 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а відповідачу - 273/1000 частин;

- зобов`язати відповідача за власний рахунок провести частину ремонтних робіт для приведення будинку до придатного для проживання стану з урахуванням нового його поділу, виконання частини ремонтних робіт просить покласти також на ОСОБА_2 ,

- розподілити в натурі земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0.0618 га по АДРЕСА_1 ,

- виділити позивачу у власність земельну ділянку, площею 0.0374 га, а відповідачу - 0.0244 га,

- стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 589, 40 грн грошової компенсації за відступ від ідеальної частки у спільній власності.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Пункт перший договору дарування частини житлового будинку по АДРЕСА_1 від 05 квітня 2003 року визнано недійсним в частині передачі в дар ОСОБА_1 частки житлового будинку з відповідними господарчими будівлями, що перевищує 51/100.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 352, 40 грн сплаченого нею судового збору та 2 860 грн витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 червня 2016 року, видане ОСОБА_1 державним нотаріусом Хмільницької державної нотаріальної контори Глуздань С. В., зареєстроване в реєстрі за № 288, на 1/3 ідеальної частки земельної ділянки, загальною площею 0.0618 га, що розташована по АДРЕСА_1 та призначена для будівництва ті обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :00:008:0133.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15 травня 2020 року в частині відмовлених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 51/100 частини земельної ділянки та в частині залишення за ОСОБА_1 судових витрат в сумі 640 грн скасовано та ухвалено новесудове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 51/100 частини земельної ділянки площею 0,0618 га, яка розташована в АДРЕСА_1 та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:008:0133, що раніше належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №092875, виданого Хмільницькою міською радою 25 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 67.

Стягнуто з Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області на користь ОСОБА_1 640 грн судового збору.

В іншій частині рішення суде першої інстанції залишено без змін.

07 вересня 2020 року Хмільницька державна нотаріальна контора подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення в частині розподілу судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що Хмільницька державна нотаріальна контора просить скасувати вказане судове рішення з передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстав, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 392 ЦПК України в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на земельну ділянку, поділ в натурі житлового будинку, господарських будівель та споруд, виділ присадибної земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко Оксана Леонтіївна про визнання договору дарування недійсним з урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук