П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року місто Київ

справа № 369/714/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/4383/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Дубас Т.В. від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у період шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано 24 травня 2017 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року у справі № 369/1491/17 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 9 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 одружився вдруге і у цьому шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто з часу ухвалення вищевказаного судового рішення про стягнення аліментів, його матеріальний стан змінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів відповідно до положень статті 192 СК України. Крім того, з 1 березня 2017 року позивач не працює, постійно шукає роботу, що утруднює сплату аліментів у раніше визначеному розмірі.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини його заробітку щомісячно до 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої

інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що висновок суду про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів є помилковим, оскільки з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у нього змінився сімейний стан (одружився, народилася дитина), що є самостійною підставою для перегляду розміру аліментів; суд не звернув увагу на те, що з березня 2017 року позивач не працює і у нього є заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 94 380 грн. 25 коп., що свідчить про неможливість виконання рішення у встановлений спосіб.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що у період з 16 травня 2014 року по 24 травня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року у справі № 369/1491/17 задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 9 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 9 лютого 2017 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Головащенко А.М. від 11 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження на примусове виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року у справі № 369/1491/17.

2 червня 2018 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_5 . У вказаному шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків у період з 3 кварталу 2017 року по перший квартал 2019 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно довідки-розрахунку № 53697007/15 від 19 липня 2019 року, складеної подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, станом на 30 червня 2019 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів згідно рішення Кєво -Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року у справі № 369/1491/17 в розмірі 94 380 грн. 25 коп.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. (частина 1 статті 192 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з ОСОБА_5 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов.

Розглядаючи зазначений позов, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України та дійшов правильного висновку про відмову у зменшенні розміру аліментів на утримання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з недоведеністю позивачем заявлених ним позовних вимог.

Зокрема, позивач не навів достатніх доказів, які б свідчили про необхідність зменшення розміру аліментів, встановлених судовим рішенням.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що з березня 2017 року позивач не працює і у нього є заборгованість по аліментах в розмірі 94 380 грн. 25 коп., що свідчить про неможливість виконання рішення у встановлений спосіб, оскільки з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, ОСОБА_1 фактично його не виконує, аліменти не сплачує. Сплата аліментів в розмірі 1 000 гривень у серпні 2019 року за два роки не можна вважати належним виконанням батьківського обов`язку з утримання своєї дитини.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач перебуває у тяжкому матеріальному стані або зареєстрований (був зареєстрований) у Державній службі зайнятості як безробітна особа, що у сукупності дає підстави для висновку про недоведеність ОСОБА_1 підстав для зменшення розміру аліментів у зв`язку з погіршенням матеріального становища.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у нього змінився сімейний стан (одружився, народилася дитина) і це є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів є необґрунтованими та відхиляються колегією суддів, оскільки суд вважає, що позивачем не доведено факт неможливості утримання сина ОСОБА_3 у зв`язку зі зміною сімейного складу.

При цьому слід зазначити, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 15 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді: