Справа № 721/35/21
Провадження 2/721/89/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді: Стефанко У.Д.

за участю:

секретаря судових засідань Лейби І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В позові посилається на те, що він проживав з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2005 року. Під час спільного проживання в шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітнім та знаходяться на його утриманні.

Посилаючись на норми чинного СК України, просить стягувати з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі на його користь на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач не з`явився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

В судове засідання відповідачка та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, від останнього на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідачки.

Представником позивачки надіслано на адресу суду відзив, в якому останній позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні з підстав відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження зазначеного позивачем факту знаходження дітей на його утриманні. Також посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою проживання позивача та неповнолітніх дітей, а отже, проживає там.

Також на електронну адресу суду від представника відповідачки ОСОБА_5 23.02.2021 року та 01.04.2021 року надійшли заяви, в яких зазначає, що ОСОБА_2 позов не визнає, сплачувати аліменти не має можливості, оскільки сама потребує матеріальної допомоги, так як здійснює догляд за малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Посилається на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження знаходження неповнолітніх дітей на утриманні позивача, та водночас вказує на титульне володіння житловим будинком в АДРЕСА_1 на підставі того, що остання є забудовником житлового будинку, тобто власником. Також зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь які докази на підтвердження відсутності її за місцем проживання разом із дітьми. Просить суд в позові відмовити за безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю.

Разом з тим, вказані заяви представником відповідача ОСОБА_5 не підписані, як того вимагає ч. 2 ст. 183 ЦПК України, а тому на підставі частини 4 вказаної норми закону, судом ці заяви не приймаються до уваги, як такі, що подані без додержання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги щодо обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що:

16 вересня 2005 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1545, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно рішення Путильського районного суду від 23.03.2021 року (не набрало законної сили), шлюб між сторонами розірвано.

Діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітніми, проживають та знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується:

- Довідками Усть-Путильської сільської ради № 233 від 08.02.2021 року та № 435 від 07.04.2021 року (а.с.61,63);

- Копією рішення виконавчого комітету Усть-Путильської сільської ради №22/3 від 19.03.2021 року, яке прийняте на підставі заяви позивача ОСОБА_1 , у відповідності до якого встановлено, що їхня мати ОСОБА_2 покинула сім`ю і поїхала проживати за межі Чернівецької області, а діти залишилися проживати з батьком ОСОБА_1 в житловому будинку в АДРЕСА_1 , який займається постійним їх доглядом та утриманням, створені для дітей належні умови для виховання та розвитку. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62);

Відсутність відповідачки за місцем реєстрації та відповідно, за місцем проживання неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується:

- Клопотанням адвоката Телегазія В.І. від 30.01.2021 року, повноваження якого підтверджуються копією договору про надання правової допомоги між ним і відповідачкою ОСОБА_2 та ордером (а.с.18-23) про відкладення розгляду справи та проханням направити останній копії позовної заяви з додатками на адресу, за якою вона проживає більше року, а саме: АДРЕСА_2 ;

- Копією довідки Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області № 5061 від 07.12.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично більше року проживає без реєстрації разом зі співмешканцем за адресою АДРЕСА_3 ( а.с. 24);

- Копією акту обстеження матеріально-побутових умов гр. ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_3 , з якого вбачається, що остання більше року проживає за вказаною адресою разом зі співмешканцем. Вказане підтверджується підписами двох сусідів (а.с.25);

- Рекомендованим повідомленням суду повернутим за закінченням терміну зберігання 04.02.2021 року з конвертом суду із позовною заявою та додатками, направленим відповідачці ОСОБА_2 з ухвалою про відкриття провадження у справі, з якого вбачається, що відповідачка дійсно не проживає за зареєстрованим місцем проживання (а.с.50);

Судом не беруться до уваги твердження представника відповідача ОСОБА_5 щодо місця проживання відповідачи ОСОБА_2 за адресою місця реєстрації в АДРЕСА_1 , як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки місце реєстрації та місце проживання не є тотожними поняттями.

Наявність у відповідачки на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 якої вбачається, що її матір`ю являється ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_7 (а.с.56), судом враховується при визначенні розміру аліментів.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом положень ст.180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; Інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2021 році», у 2021 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 грн.

Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо позовної вимоги зазначеної позивачем у позові стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому не вказуючи конкретнї грошової суми, зазначаючи розмір аліментів не менше 50 % від встановленого розміру прожиткового мінімуму, суд вважає, що така позовна вимога є некоректною і не відповідає нормам закону, а тому позов у цій частині підлягає до часткового задоволення в межах призначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладених обставин, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 , як мати неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має обов`язок утримувати дітей та сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в сумі 908,80 грн. в дохід держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 181, 182, ч. 1, 2 ст. 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258-265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісяця, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_3 .

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суддя: У.Д. Стефанко