ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2386/19 Номер провадження 22-ц/814/247/21Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Одринської Т.В.

суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.

за участю секретаря судових засідань : Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

за апеляційною скарго ОСОБА_2

на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позов мотивовано тим, що 21 липня 2019 року, близько 15 години, на 329 км автодороги Київ-Харків-Довжанський (М-03), сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля АСURA МDХ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2019 року ОСОБА_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у визгляді штрафу.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль АСURA МDХ, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого останньому було завдано матеріальних збитків на суму 379 693,56 гривень, що підтверджується висновоком №452/08-19, складеним TOB «Клевер Експерт» від 15.08.2019 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , власника транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО 3907846. Розмір страхової суми становить 100000 гривень, що є недостатнім для повного відшкодування завданих позивачу матеріальних збитків, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_5 різницю між страховим відшкодуванням та завданими збитками, а також вартість послуг за проведення експертизи в сумі 1800 грн. та витрати понесені за послуги транспортування пошкодженого аватомобіля за допомогою евакуатора в сумі 4444 грн.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 224 360,30 грн., які складаються з наступного:

- 218 160,30 грн, матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу;

- 4400,00 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу до стоянки;

- 1800,00 грн. витрат пов`язаних із залученням експертів.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір за подання позовної заяви пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 2243,61 гривень.

Рішення мотивовано тим, що вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якого пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, є доведеною. Розмір страхового відшкодування не покриває витрати для проведення відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача різниці між відновлювальним ремонтом автомобіля та страховим відшкодуванням у розмірі 218 160,30 гривень (318 160,30 грн. (загальна сума завданих збитків) - 100000,00 (сума страхового відшкодування).

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково, в частині різниці вартості пошкодженого автомобіля до та після ДТП, з урахуванням сплаченого страхового ліміту.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції належним чином не повідомив відповідача та його представника про час та місце розгляду справи.

Вказує, що транспортний засіб, що зазнав пошкоджень в ДТП на даний час знаходиться у позивача. Вартість автомобіля після ДТП судом не досліджувалася та не визначалася. Вважає, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача грошові кошти, як матеріальний збиток, не врахувавши, що у позивача у власності залишився пошкоджений автомобіль, залишки якого необхідно оцінити у грошовому виразі та відняти їх вартість від вартості, визначеної експертом.

Представник позивача - ОСОБА_7 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що відповідач та його представник належним чином були повідомленні судом про розгляд справи. Упродовж розгляду справи від відповідача та його представника надходили заяви про відкладення розгляду справи з різних причин, при цьому, документів, які б підтверджували поважність причин неявки, суду надано не було. Вказує, що призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи відбулося у відповідності з положеннями ст.ст 103, 104 ЦПК України, а поставлені судом питання повністю збігаються з питаннями, які містять клопотання відповідача, про що останньому було достовірно відомо.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2019 року, близько 15 години, на 329 км автодороги Київ-Харків-Довжанський (М-03), трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля АСURA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.08.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

На момент дорожньо - транспортної пригоди власником транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 , був ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу обов`язкового страхування № АО 3907846.

Відповідальність ОСОБА_8 була застрахована в СК «UPSK» відповідно до полісу обов`язкового страхування № АО 082725.

22.07.2019 року позивачем до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» направив повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування, максимальний розмір якого складає 100000 (сто тисяч) гривень (т.1 а.с. 10-12).

Згідно висновку судового експрерта Незалежного інституту судових експертиз № 9473 від 26.02.2020 року, складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, (проведеної на підставі ухвали суду від 24.10.2019 року), ринкова вартість автомобіля АСURA МDХ д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 21.07.2019р. складає - 318160,30 грн., вартість відновлювального ремонту, в результаті його пошкодження в ДТП, станом на 09.10.2019р., становить - 405503,93 грн., що більше за ринкову вартість.

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля АСURA МDХ д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, станом на дату оцінки за принципом економічної недоцільності відновлювального ремонту дорівнює його ринковій вартості на момент ДТП та складає 318 160,30 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як винна особа, цивільна відповідальність якої застрахована, несе майнову відповідальність за завдану шкоду лише у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Суд, визначивши розмір матеріального збитку у сумі 218 160,30 грн., (318 160,30 грн. (загальна сума завданих збитків) - 100000,00 (сума страхового відшкодування), також прийшов до висновку про можливість стягнення витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та витрати за проведення ТОВ «Клевер Експерт» автотоварознавчого дослідження № 452/08-19 від 15.08.2019 року.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду не можна з таких підстав.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), відповідно до якого, статею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , пов`язана з експлуатацією автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з лімітом відповідальності у розмірі 100 000 грн, тому майнова шкода повинна бути відшкодована, лише у частині, яка не підлягає покриттю страховиком.

У даній справі вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» позивач не заявляв.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищезазначені вимоги Закону, автомобіль АСURA МDХ д.н.з. НОМЕР_2 , є технічно знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту (405503,93 грн.), цього транспортного засобу, перевищує його ринкову вартість (318160,30 грн.), про що зазначено у звіті.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Взявши за основу для розрахунку розміру майнової шкоди, заподіяної позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, звіт про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 9473 від 26.02.2020 року, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вказаним звітом була визначена вартість транспортного засобу АСURA МDХ д.н.з. НОМЕР_2 , до моменту пошкодження у розмірі 318160,30 грн. та не визначалась вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди.

З метою визначення вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, судом апеляційної інстанції у справі призначено додаткову судово автотоварознавчу експертизу.

У висновку експерта № 9661 за результатами додаткової судово автотоварознавчої експертизи від 09.03.2021 року експертом встановлено, що вартість транспортного засобу АСURA МDХ д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП, що відбулося 21 липня 2019 року, складає (з урахуванням ПДВ) : 166469,17 грн. (т.2 а.с.69-79).

Колегія суддів відхиляє доводи позивача про неможливість врахування судом апеляційної інстанції вказаного висновку, оскільки визначення вартості спірного автомобіля після ДТП, є необхідними у даних правовідносинах для прийняття зеконного та обгрунтованого рішення.

Враховуючи, те, що розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу АСURA МDХ д.н.з. НОМЕР_2 , складає 318160,30 грн, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована в «Українська пожежно-страхова компанія» з лімітом відповідальності у розмірі 100 000 грн. та позивач залишив фізично знищений транспортний засіб собі, вартість якого становить 166469,17 грн., колегія суддів приходить до висновку про те, що розмір майнової шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 51691,31 грн. (318160,30 грн. - 100 000 грн - 166469,17 грн). Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 4400 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 1800,00 грн., заявлені позивачем як витрати, пов`язані із залученням експерта, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Норми ЦПК України встановлють порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Тобто, для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача до звернення до суду з даним позовом, тому відсутні підстави для відшкодування позивачу таких витрат.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року, з ухваленням нового, яким необхідно позов ОСОБА_8 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 56 091,13 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, з яких: 51691,31 грн. матеріальний збиток, завданий пошкодженням транспортного засобу, та 4400,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (19,62 %) із ОСОБА_2 на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 561,01 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2020 року скасувати. Ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 56 091,13 грн (п`ятдесят шість тисяч дев`яносто одну гривню 13 коп.), в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, з яких 51691,31 грн. матеріальний збиток, завданий пошкодженням транспортного засобу, та 4400,00 грн. витрати на евакуацію транспортного засобу. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 561 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.04.2021р.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: Г.Л.Карпушин

В.П. Пікуль