Єдиний унікальний номер справи 183/3122/20
Провадження № 2/183/767/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю: секретаря судового засідання Власко Н. В.,

представника позивача Св`яченої О. О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ "Полтаваобленерго" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому, на підставі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану пошкодженням майна у розмірі 9 576,99 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 листопада 2018 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в смт Білики, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на опору № 16 на ПЛ-0,4 кВ Л-4 КТП № 84, спричинивши її пошкодження та збиття, що унеможливило її подальшу експлуатацію. Крім того, ушкодження опори спричинило обрив повітряної лінії, аварійну ситуацію знеструмлення споживачів смт Білики. З метою усунення і унеможливлення аварійної ситуації та нещасних випадків, працівники позивача 28 листопада 2018 року виконали ремонтні роботи об`єкту електроенергетики ПЛ-0,4кВ та провели повну заміну опори № 16, як наслідок, позивач поніс збитки за завдану відповідачем шкоду, яка спричинила виконання аварійних ремонтних монтажних робіт та витрати на заміну електроустаткування в розмірі 9 128,78 грн. Крім того, в результаті обриву проводу та проведення аварійних ремонтних робіт мав місце недовідпуск електричної енергії споживачам району. Понесені позивачем збитки внаслідок недовідпуску електричної енергії склали 448,21 грн. Завдані позивачеві збитки відповідачем не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року задоволені клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, та клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що 28 листопада 2018 року у смт Білики Полтавської області сталася ДТП з його участю, а саме він керував автомобілем КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, на слизькій дорозі причіп знесло і причіп вдарив по опорі, внаслідок чого її було пошкоджено. Про ДТП він повідомив своє керівництво, оскільки на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ПрАТ "Новомосковське РВП "Агротехсервіс", працюючи водієм на вказаному підприємстві. Не заперечував проти відшкодування шкоди з розстрочкою платежів.

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного.

Судом установлено, що 28 листопада 2018 року близько 11 год. 30 хв. в смт Білики Кобеляцького району Полтавської області сталася ДТП за наступних обставин: на території цукрового заводу під час розвороту автомобіля КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом, під керуванням водія ОСОБА_1 , причіп посунуло на слизькій поверхні землі, внаслідок цього він вдарив електричну опору № 16 ПЛ-04, кВ Л-3 КТП № 84, спричинивши її пошкодження.

З метою усунення і унеможливлення аварійної ситуації та нещасних випадків, працівниками позивача 28 листопада 2018 року були виконані аварійні ремонтні монтажні роботи об`єкту електроенергетики ПЛ-0,4кВ та проведено повну заміну опори № 16, внаслідок чого позивачем понесені збитки в розмірі 9 128,78 грн.

Крім того, в результаті обриву проводу та проведення аварійних ремонтних робіт мав місце недовідпуск електричної енергії споживачам району. Понесені позивачем збитки внаслідок недовідпуску електричної енергії склали 448,21 грн.

Згідно з повідомленням Відділення поліції № 2 Полтавського районного Управління поліції ГУНП в Полтавській області від 25 січня 2021 року вих. № 396/115/122-2021 відносно ОСОБА_1 працівниками поліції Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП за обставинами ДТП, що сталась 28 листопада 2018 року, не складався.

Відповідно до довідки від 11 листопада 2020 року № 28, виданої ПрАТ "Новомосковське районне виробниче підприємство "Агротехсервіс", та трудової книжки, наданої відповідачем у завіреній копії, відповідач з 08 листопада 2018 року до дня видачі довідки від 11 листопада 2020 року включно працював у ПрАТ "Новомосковськ РВП "Агротехсервіс" водієм у Транспортному відділі.

Як убачається з повідомлення Територіального сервісного центру МВС № 1246 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 31 грудня 2020 року № 31/4-1246/328, станом на 28 листопада 2018 року власником транспортного засобу КАМАЗ 5410, номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепа ОДАЗ 9370, номерний знак НОМЕР_2 , є ПАТ "НОВОМ.РАЙОН.ВИРОБ.ПІД.АГРОТЕХСЕРВІС".

За повідомленням МТСБУ від 05 січня 2021 року № 9-02/104 установлено, що станом на 28 листопада 2018 року ПАТ "НАСК "ОРАНТА" було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортних засобів КАМАЗ 5410, номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіп ОДАЗ 9370, номерний знак НОМЕР_2 , - ПАТ "НРВП "Агротехсервіс" (Поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 7566668 та АК № 9562333 відповідно), а не відповідача у справі ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній за результатами розгляду справи № 6-108цс13 від 06 листопада 2013 року, зазначено, що виходячи з аналізу норм ст.ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПрАТ "НРВП "Агротехсервіс" і під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачеві було завдано шкоди, виконував трудові обов`язки водія підприємства, сторонами під час розгляду цієї справи іншого не доведено, суд вважає, що за шкоду, завдану працівником, несе відповідальність роботодавець - ПрАТ "НРВП "Агротехсервіс", і підстави для застосування положень ст. 1187 ЦК України до виниклих правовідносин відсутні.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд у цій справі відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки визнання відповідачем позову суперечить закону з наведених вище підстав.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Заміна відповідача на належного юридичну особу або залучення співвідповідача юридичної особи у цій справі неможливі, оскільки призведуть до розгляду справи по суті з порушенням юрисдикції загальних судів, у зв`язку із розглядом спору між суб`єктами господарювання.

При цьому, позивач не позбавлений права захистити свої порушені права, пред`явивши позов до юридичної особи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 20, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерному товариству "Полтаваобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено і підписано 16 квітня 2021 року.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство "Полтаваобленерго", код. , м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя Г.Є. Майна