У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Дащук І.І.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» Комаринського Сергія Михайловича про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до директора приватно-виробничого підприємства-фірми «Аванті» Комаринського С.М. про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2021 року заяву позивачів про відвід судді задоволено та передано цивільну справу до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2021 року головуючим суддею визначено суддю Першко О.О.

19 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Першко О.О., оскільки вона не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу у відповідності до ст. 36 ЦПК України (суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), ст. 37 ЦПК України (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи), зокрема суддя Першко О.О. вже брала участь у розгляді справи №569/11761/16.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

В ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу).

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч.1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішення справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Вказані висновки також містяться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України».

В провадженні судді Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О. дійсно перебувала справа №569/11761/16. Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О. від 12 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства «Аванті» Комаринського С.М. про накладення арешту на майно, заміну нежитлового приміщення на квартиру визнано неподаною і повернуто позивачу з підстав невиконання нею вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, зокрема через несплату судового збору. Ухвалою судді Апеляційного суду Рівненської області Шеремет А.М. від 21 лютого 2017 року апеляційну скаргу на ухвалу від 12 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернуто. Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року касаційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 21 лютого 2017 року залишено без змін.

Відтак, суддя Першко О.О. не брала участі у розгляді справи №569/11761/16, а приймала лише процесуальні рішення пов`язані з вирішенням питання про відкриття провадження у справі.

Окрім того, положення частини першої статті 37 ЦПК України регулюють випадки неможливості участі судді, який брав участь у вирішення справи в суді першої інстанції, в розгляді цієї самої справи в судах вищестоящої інстанції або у новому розгляді справи після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі, що в даному випадку не встановлено.

Також, в заяві про відвід судді Першко О.О. ОСОБА_1 вказує, що суддя підлягає відводу на підставі ст. 36 ЦПК України (суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді), однак не вказує конкретних причин для відводу судді, а в позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують, що в зв`язку з написанням ними скарги від 20 грудня 2019 року до Вищої ради правосудді стосовно, зокрема судді Першко О.О. (справа №569/11761/16), вона не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо вона прямо чи побічно заінтересована в результаті розгляду справи.

Відтак, можна дійти висновку, що доводи позивачів щодо упередженості судді фактично ґрунтуються на незгоді з процесуальними рішеннями судді ухваленими при вирішенні питання про відкриття провадження у справі №569/11761/16, що не може бути підставою для відводу, що прямо закріплено в ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Прийняття суддею процесуальних рішень, зокрема щодо залишення позовної заяви без руху, її повернення, не можуть свідчити про зацікавленість, необ`єктивність та упередженість судді у розгляді цивільної справи.

Водночас, відповідно до Кодексу суддівської етики суддя повинен демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Враховуючи той факт, що сторона позивача наполягає на відводі головуючого по справі, висловлює сумнів щодо об`єктивності та упередженості судді, оскільки не задоволена діями судді, виключно з метою усунення цього сумніву, уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи в подальшому та підвищення довіри суспільства до судової влади, на підставі 36 ЦПК України суд вважає за доцільне задовольнити заявлений у справі відвід судді Першко О.О.

Керуючись ст. ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» Комаринського Сергія Михайловича про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав задовольнити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до директора приватно-виробничого підприємства фірма «Аванті» Комаринського Сергія Михайловича про дискримінацію, зобов`язання вчинити дію, визнання права власності на рівноцінне житло або комерційні площі, відшкодування збитків за невиконання умов договору купівлі-продажу майнових прав до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Першко