Номер провадження: 22-ц/813/7181/21
Номер справи місцевого суду: 1512/2-593/11
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2011 року вцивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2009 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0030/85/87338 від 25 грудня 2007 року (а.с.3-31зворот).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» було задоволено у повному обсязі (а.с.45-46).

16 листопада 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до суд із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року (а.с.106-107).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2009 року відповідачам було відмовлено у задоволенні вищенаведеної заяви (а.с.117-118зворот).

21 грудня 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 , що діяла на підставі довіреностей (а.с.61, 108) звернулись до суду із апеляційною скаргою на заочне рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року(а.с.51-61).

Ухвалою Апеляційного суд одеської області від 06 квітня 2010 року апеляційну скаргу було задоволено частково, заочне рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року скасовано, справу направлено на новий розгляд (а.с.122, 123-123зворот).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль`до Прібилової Наталі Миколаївни, ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом № 014/0030/85/87338 від 25.12.2007 року у розмірі 257 463, 63 доларів США , що за курсом НБУ ( 1 долар США дорівнює 7,9107 грн) складає 2 036 717,85 гривень (два мільйона тридцять шість тисяч сімсот сімнадцять грн. 85 коп.) з них: - заборгованість за кредитом 134 883,96 доларів США, що складає 1 067 018,63 грн.; - заборгованість за відсотками 40 003,94 доларів США, що складає 316 459,16 грн.; - пеня за прострочення тілу кредита 6018,21 доларів США, що складає 47 608, 25 грн.; - пеня за прострочення відсотків по кредиту 76 558,56 доларів США, що складає 605 631, 81 грн.

17 березня 2021 року, не погоджуючись із вищенаведеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2011 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Окрім того, апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, поважність пропуску строку обґрунтував тим, що не був присутній у судових засіданнях при розгляді справи №1512/2-593/11, а також при оголошенні судового рішення, не отримував його копії та взагалі не знав його змісту, про зміст оскаржуваного рішення дізнався лише 01 березня 2021 року.

Втім, апеляційний суд вважає обставини, наведені апелянтом такими, що не відповідають матеріалам справи, а заявлене клопотання безпідставним, та, відмовляючи у його задоволенні, виходить з наступного.

Оскільки апеляційну скаргу подано після набрання чинності ЦПК України в редакції 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного у матеріалах справи, відповідач ОСОБА_1 був сповіщений про перебування на розгляді у суді першої інстанції справи №1512/2-593/11, за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль`до Прібилової Наталі Миколаївни, ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом, ще з 01 жовтня 2009 року (а.с.39). У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до суд із заявою про перегляд про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2009 року (а.с.106-107).

Після направлення справи апеляційним судом на новий розгляд представник відповідачів, як вбачається з довідкового листа був повідомлений про дату, час та місце слухання справи, призначене на 12.10.2010 року (а.с.138). З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вбачається, що ОСОБА_1 був також сповіщений про дату, час та місце слухання справи, призначене на 04.11.2010 року (а.с.146).

З журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 приймав участь у судових засіданнях, призначених на 04 листопада 2011 року, 27 січня 2011 року, 16 лютого 2011 року, 23 березня 2011 року, 15 квітня 2011 року, 26 травня 2011, 06 червня 2011 року (а.с.148, 188-189, 195-196, 203, 207, 218-219, 223-226), та як вбачається з довідкових листів був повідомлений про дати, час та місце слухання справи, призначених на 01 грудня 2010 року, 09 лютого 2011 року, 23 березня 2011 року, 26 травня 2011 року, 06 червня 2011 (а.с.149, 180, 190, 197, 211, 220). А з розписки, наявної у матеріалах справи вбачається, що представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 була сповіщена і про дату, час та місце слухання справи, призначеної на 15 квітня 2011 року (а.с.204).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вбачається, що ОСОБА_1 був також сповіщений про дату, час та місце слухання справи, призначене на 27.01.2011 року (а.с.180).

22 березня 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в особі свого представника ОСОБА_4 , звернулись до суду із запереченням на уточнену позовну заяву (а.с.199-201).

С розписки, наявної у матеріалах справи вбчається, що 06 червня 2011 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 отримала копію вступної та резулятивної частини рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2011 року (а.с.230).

Відповідно до ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, оскільки апелянт в особі свого представника був присутній у останніх семи засіданнях у справі, у тому числі і тому, у якому було проголошено оскаржуване апелянтом рішення, та отримав копію вступної та резулятивної частини такого рішення, апеляційний суд констатує безпідставність посилань апелянта на те, що він не був присутній у судових засіданнях у справі та не знав змісту вищенаведеного рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2011 року.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянту було відомо про існування оскаржуваного судового рішення більше одного року.

Посилань на жодні обставини непереборної сили, які б мали наслідком пропущення апелянтом визначеного ЦПК України строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга ОСОБА_7 не містить, як і доказів їх фснування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. "Право на суд" не є абсолютним. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Це не є порушенням прав учасників спору. Європейський суд з прав людини у своїй практиці висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства.)

Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом.

Відкриття провадження за апеляційною скаргою особи, яка не використовувала своє процесуальне право на апеляційнн оскарження судового рішення протягом майже десяти років суперечило б «res judicata» принципу остаточності рішень суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України»).

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, положення діючого національного законодавства, норми міжнародних нормативно-правових актів, які є частиною національного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2011 року, з огляду на спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2011 року в цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік