Справа № 202/6307/20
Провадження № 2/192/213/21
16 квітня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кітова О.В.
з участю секретаря Біжко Ю.М..
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Гусакової Оксани Борисівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-
У провадженні Солонянського районного суду Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за вищезазначеним позовом.
Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі в розмірі по 4790 (чотири тисячі сімсот дев`яносто) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

До виходу суду в нарадчу кімнату представником позивача адвокатом Гусаковою О.Б. було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати та про надання доказів на їх підтвердження в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду.

07 квітня 2021 року на адресу суду від представника позивача адвоката Гусакової О.Б. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19000,00 грн.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких представник позивача адвокат Гусакова О.Б. вимоги заяви підтримала, а представник відповідача адвокат Булкіна О.І. просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу із врахуванням того, що позов задоволено частково.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст. 211 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, надані докази на підтвердження судових витрат, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2 ст.246 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зокрема, відповідно до позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) складання та подання таких документів (промови, адвокатського запиту) прямо не передбачено ЦПК України, однак виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається із стратегією захисту свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (п.64 додаткової постанови).

У даному випадку представником позивача адвокатом Гусаковою О.Б. було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у зв`язку із тим, що за домовленістю сторін оплата клієнтом за послуги має бути проведена після ухвалення рішення у справі, а відтак докази фактичної оплати позивачем послуг адвоката раніше не можуть бути надані.

З урахуванням цього клопотання, у рішенні Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року, яким позов задоволено частково, питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

Із доданого до заяви представника позивача адвоката Гусакової О.Б. договору про надання правової допомоги від 06 жовтня 2020 року вбачається, що його укладено між адвокатом Гусаковою О.Б. та ОСОБА_1 про правову допомогу із захисту її інтересів зі стягнення аліментів у судовому порядку з ОСОБА_3 на користь клієнта на утримання дітей. Вартість 1 години часу, витраченої на надання послуг, становить 1700 грн., але не більше 15000,00 грн., але з додатковою оплатою по 1000,00 грн. за підготовку до кожного судового засідання.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 06 квітня 2021 року адвокатом витрачено всього 8,5 годин часу, вартість яких становить 15300 грн, однак враховуючи п. 3.1 договору, вартість правової допомоги становить 15000 грн. підготовка до чотирьох судових засідань склала 4000,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №49 від 06.10.2020 року позивач по справі ОСОБА_1 сплатила адвокату Гусаковій О.Б. 2000, 00 грн., №59 від 06.11.2020 року 5000,00 грн., №63 від 06.12.2020 року 4000,00 грн., №03 від 05.01.2021 року 4000,00 грн., № 27 від 06.04.2021 року 4000,00 грн., а всього 19000,00 грн..

Разом із тим, згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У своїй заяві представник відповідача адвокат Булкіна О.І. посилається на те, що основний позов задоволено частково, а тому просить витрати на правову допомогу розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/ 9215/15-ц звернуто увагу судів на те, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (п.40); принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності (п.47); саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (п.44).

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У постанові від 28 грудня 2020 року у справі N 640/18402/19 (адміністративне провадження N К/9901/27657/20) Верховний Суд звернув увагу судів на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У даному випадку гонорар адвоката був змішаного типу, адже мав ознаки як погодинної оплати, так і фіксованого розміру. Однак зі змісту акту приймання-передачі вбачається, що адвокатом витрачено понад 8,5 годин, а отже тип гонорару став фіксованим - 15000 грн. незалежно від витраченого часу з оплатою додаткових витрат на підготовку до судових засідань.

Суд погоджується із представником позивача, що розмір винагороди за надання правової допомоги ним визначено правильно з огляду на застереження у договорі у вигляді фіксованої суми.

Суд також бере до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, при цьому позовна вимога задоволена у розмірі 43,55 %, що у грошовому еквіваленті становить 8274,50 грн. (14370,00 Х 100 / 33000,00= 43,55; 19000/100 Х 43,55 = 8274,50).

Таким чином, при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що витрати позивача у справі ОСОБА_1 підтверджені документально, а позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Відтак клопотання представника позивача адвоката Гусакової О.Б. підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути 8274 грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного і керуючись ст.133, 137, 141, 211, 246, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача адвоката Гусакової Оксани Борисівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 274 (вісім тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 50 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 16 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Кітов