Справа № 2-674/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

з участю :

представника позивачки адвоката Шміда В.В.

представника відповідача адвоката Волошина І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовною заявою, вимоги за якою уточнила згідно поданої до суду заяви в порядку ст.. 49 ЦПК 07.04.2021р., до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

Просила визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; грошові кошти у розмірі 69 270,00 грн., які є вартістю автомобіля КІА SEPHIA, 1997 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , державни номер НОМЕР_2 . Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 , право власності на1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати право особистої власності за ОСОБА_2 на грошові кошти у розмірі 69 27 0, 00 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , грошову компенсацію від вартості 1/2 частини спільно нажитого майна у розмірі 34 635,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в період з 06.09.1997 р. по 13.11.2008 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Спірне майно придбали в період шлюбу: автомобіль КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державни номер НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_1 , де постійно проживає вона та спільний від шлюбу син.

Із заяви про перегляд заочного рішення від 30.10.2020 року, відзиву на позов від 25.02.2021 року та долученої до нього копії листа РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області від 24.02.2021 року №31/17-6аз їй стало відомо, що відповідач (як один з колишнього подружжя) здійснив відчуження спільного майна (автомобіля) без її письмової згоди (як другого з колишнього подружжя вже після розірвання шлюбу, а саме 30.09.2011 року (дата реєстрації транспортного засобу за новим власником).

Відповідно до Висновку №182 ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_2 складеного 09.03.2021 року судовим експертом ОСОБА_3 , середня ринкова ціна автомобіля КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_1 , бувшого у використанні, станом на 03.03.2021 року складає 69 270,00 грн.

Відтак, підлягає стягненню з відповідача на її користь грошова компенсація від вартості 1/2 частини транспортного засобу - автомобіля КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_2 у розмірі 34 635,00 грн.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Шмід В.В. підтримав уточнену позовну заяву у межах її доводів та просив задовольнити. Стягнути понесені з відповідача на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору та експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Волошин І.В. визнав вимоги позивачки за уточненою позовною заявою, не заперечив проти її задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України, власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 19, 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК ( 435-15), оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК ( 2947-14 ) щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи , та те, що знаходиться у третіх осіб (частина 4 статті 65 СК України). За положеннями частини першої статті 7 0 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.

Судом встановлено, що в період з 06.09.1997 року по 13.11.2088 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З оглянутого судом договору купівлі-продажу вбачається , що ОСОБА_2 придбав трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 196 950 грн., договір посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Усик С.І. 01.06.2005 року за р.№ 3197. Квартира зареєстрована на праві приватної власності на ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу.

Отже, квартира була придбана у період шлюбу.

Крім того, судом встановлено, що 12.09.2003 року було придбано автомобіль КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

З оглянутого судом листа РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області від 24.02.2021 року вих.. №31/17-6аз вбачається, що ОСОБА_5 здійснив відчуження спільного майна, який 30.09.2011 року було зареєстровано за новим власником.

Судом не встановлено, а сторонами не надано допустимого доказу надання згоди другого з колишнього подружжя на відчудження автомобіля, придбаного в період шлюбу.

Відповідно до Висновку №182 ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_2 складеного 09.03.2021 року судовим експертом ОСОБА_3 , середня ринкова ціна автомобіля КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державни номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_1 , бувшого у використанні, станом на 03.03.2021 року складає 69 270,00 грн. За наведених обставин, з врахуванням належних та допустимих доказів встановлених судом, приходжу до висновку, що позовна заява в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 : трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 196 950 грн., зареєстровану на праві приватної власності на ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Усик С.І. 01.06.2005 року за р.№ 3197 ; автомобіль КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , підлягає до задоволення, оскільки зазначене майно було придбане в період шлюбу.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині поділу спірної квартири підлягає до задоволення та поділу квартири АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши у власність - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , припинивши спільну сумісну власність.

Враховуючи викладене, вимога позивачки про її право на грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля автомобіль КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_1 є обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню з врахуванням принципу рівності часток на стягнення на її користь 34635,00 грн. . Згідно чч.1, 2, 3 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові -на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторонни під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати на ІТЗ, оплата експертизи , які понесені позивачкою і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанціі № 501 від 25.11.2010 р. на суму 51,00 грн., квитанції від 06.04.2021р. на суму 908,00 грн. за пред`явлення позову до суду сплачено суовий збір в сумі 959,00 грн. судового збору, витрати на ІТЗ згідно квитанціх № 503 від 25.11.2010р. на суму 120,00 грн., оплата експертизи на суму 2400,00 грн. згідно квитанції від 04.03.2021р. , які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в сумі 3479,00 грн.

Сторона відповідача у судовому засіданні зазначила, що має намір скористатися правом стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, ст..ст. 60, 70, 71 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити . Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 : трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 196 950 грн., зареєстровану на праві приватної власності на ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Усик С.І. 01.06.2005 року за р.№ 3197 ; грошові кошти у розмірі 69 270,00 грн., які є вартістю автомобіля КІА SEPHIA, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_1 . Поділити квартиру АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши у власність - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , припинивши спільну сумісну власність. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію від вартості 1/2 частини спільного майна подружжя в сумі 34 635 (тридцять чотири тисячі шістсот тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 3479 (три тисячі чотириста сімдесят дев`ять) грн. 80 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне рішення виготовлене: 15.04.2021р.

Суддя О.В.Панас