Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2417/20

номер провадження 2/695/549/21

15 квітня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю: секретаря - Оніщенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Калениківської сільської ради Золотоніського району про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , яка за свого життя склала заповіт за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті заповіла ОСОБА_1 .

Позивачка вказує, що вона постійно проживала, вела спільне господарство та здійснювала догляд за своєю матір`ю, яка у зв`язку з похилим віком постійно потребувала стороннього догляду.

Разом із тим позивачка і сама маючи поважний вік постійно лікувалася та часто знаходилась у різних лікувальних закладах.

Після смерті ОСОБА_2 позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована секретарем Каленівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в реєстрі за № 109.

Смерть матері негативно вплинула на стан здоров`я позивача, яка знову звернулася за медичною допомогою та проходила неодноразове стаціонарне лікування. В подальшому позивачка отримала суттєву травму, а саме перелом правої плечової кістки, що змусило останню постійно лікуватися та відвідувати медичні заклади, а після оголошення на всій території України карантину у зв`язку із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 позивачка, як особа віком понад 60 років змушена була ізолюватися і не контактувати з іншими людьми.

Поруч із цим позивачка вказує, що їй не було роз`яснено про те, що вказану вище заяву сільська рада не передає нотаріусу, а для належного прийняття спадщини за заповітом остання мала звернутися у встановленому законом порядку до відповідної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позивачка вважала, що вчинила всі необхідні дії для прийняття спадщини.

Проте належним чином оформити спадщину позивачка не може, так як не звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори по закінченню 6-місячного строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. За таких обставин позивачка вважає, що зазначений строк пропустила з поважної причини та просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

У судове засідання позивачка та її представник, адвокат Передерій В.Г. не з`явилися, однак останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Так як у матеріалах справи достатньо документів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Нормами ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про смерть ( НОМЕР_1 від 15.09.2014 року) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років у с. Каленики, про що Калениківською сільською радою Золотоніського району Черкаської області складено відповідний актовий запис № 5.

Згідно із посвідки про народження серії НОМЕР_2 від 14.08.1946 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її матір`ю зазначена ОСОБА_2 .

Судом враховується, що ОСОБА_2 за свого життя 24.04.1998 року склала заповіт за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті заповіла ОСОБА_1 .

Крім того, згідно довідок виданих Калениківською сільською радою Пироженко Г.М. постійно проживала без реєстрації та вела спільне господарство з матір`ю ОСОБА_2 , а після смерті останньої здійснила її поховання.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 ..

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , остання зверталася через Калениківську сільську раду Золотоніського району Черкаської області до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченка С.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що стверджується вказаною заявою із відміткою про прийняття її 20.10.2014 року секретарем Калениківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Сакун Л.В., та яка зареєстрована у реєстрі за №109.

Вказана заява не була передана до нотаріальної контори, а тому спадкова справа не заведена.

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4/13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі у Збройних Силах України, тощо.

Постановою Верховного Суду у складі постійної колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 були визначені поважні причини строку, необхідного для прийняття спадщини, а саме: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Як вбачається з медичних документів, доданих до позовної заяви, позивач дійсно тривалий час хворіла та проходила курси лікування у різних медичних закладах України. Також суд враховує поважний вік позивачки.

Окрім того з 11.03.2020р. постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, був запроваджений загальнонаціональний карантин відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

В подальшому дія карантину Урядом неодноразово безперервно продовжувалась до даного часу із встановленням різного ступеня обмежень для громадян та в роботі органів, установ, організацій.

Крім того при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Дана позиція відповідає правовому висновку в справі № 130/2517/18 Верховного суду від 21 вересня 2020 року, де останній вказував, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

За таких обставин вбачається, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, а на підставі норм чинного законодавства, які вказані вище, вправі звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, яка ніким не прийнята.

Також суд бере до уваги, що, як зазначено вище, відповідач по справі позовні вимоги визнав повністю.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають до задоволення, при цьому суд вважає достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини термін 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, суд - ВИРІШИВ: Позовну заяву ОСОБА_1 до Калениківської сільської ради Золотоніського району про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити. Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з часу виготовлення повного тексту рішення.

Головуючий: Середа Л.В.