Справа № 311/43/21
Провадження № 2/311/347/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 березня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Рекуненко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м.Київ вул.Кудрявський узвіз, буд.5-б, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Григорович (адреса місцезнаходження: 10008, м.Житомир вул.Велика Бердичівська буд.35), Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна (місцезнаходження: 02094, м.Київ бул.Юрія Поправки буд.6 оф.14) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником позивача адвокатом Луценко С.М., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Григорович, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 01 грудня 2020 року їй стало відомо, що до ТОВ «РУШ», де вона працює найманим працівником за трудовим договором, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової М.В, у виконавчому провадженні №63146402 щодо примусового виконання виконавчого напису №19585, виданого 21.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, якою ТОВ «РУШ» наказано здійснювати з позивача відрахування у розмірі 20 % з усіх видів доходів, що належать позивачу до виплати, на користь ТОВ «Вердикт Капітал» до сплати загальної суми боргу в розмірі 30035,63 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, позивач вказує, що як вбачається зі змісту постанови приватного виконавця Малкової М.В. про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2020 року, виконавчим написом № 19585 передбачено: «стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником ПАТ «Платинум Банк», суму боргу в розмірі 30035,63 грн.»

Позивач вважала, що виконавчий напис є протиправним, оскільки винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню з нижчевикладених підстав.

На думку ОСОБА_1 , порушенням вимог діючого законодавства з боку приватного нотаріуса, яким вчинено спірний виконавчий напис, є недотримання вимог щодо наявності безспірності заборгованості.

Вказує позивачка про те, що сума отриманого нею кредиту за договором з ПАТ «Платинум банк», яка залишилася непогашеною, є значно меншою, ніж зазначено у виконавчому написі, також зазначає позивачка про те, що трирічний строк з дня виникнення у ПАТ «Платинум Банк» права вимоги щодо неї за всіма її зобов`язаннями за цим договором сплив. З ТОВ «Вердикт Капітал» жодних правовідносин вона немає. Будь-яких повідомлень про перехід до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги до неї за договором про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки, вона не отримувала. Листів від ТОВ «Вердикт Капітал» щодо наявності, підстав та розміру заборгованості, на її адресу не надходило. Про вчинення щодо неї виконавчого напису її також не повідомлено.

Таким чином, позивачка вважає, що грошові зобов`язання щодо яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, не є безспірними і щодо заявлення вимог на момент вчинення виконавчого напису сплив строк позовної давності. Виходячи з вищенаведеного позивачка вважає, що виконавчий напис щодо неї, ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено незаконно, безпідставно і він має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наведеними підставами вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 21 серпня 2020 року за реєстровим №19585 про стягнення з неї, ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суми 30035 (тридцять тисяч тридцять п`ять) гривень 63 копійки. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14 січня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено вчинення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною за виконавчим провадженням № 63146402, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2020 року, про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 21.08.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 30035,63 гривень, - до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 311/43/21 (а.с.35-36).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14 січня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та осіб, які беруть участь у справі (а.с.37-38).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14.01.2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Позивачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за подачу позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - до ухвалення судового рішення (а.с.39-40).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Луценко С.П. не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача ОСОБА_2 , в якій викладено клопотання про розгляд справи у його відсутність та без участі його довірителя ОСОБА_1 , заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просить позов задовольнити за підставами, які викладені у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення у справі, на підставі наявних у ній доказів, не заперечують. Щодо стягнення з відповідача судового збору за забезпечення позову не наполягають (а.с.49).

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання 21.01.2021 року судової повістки уповноваженою особою ( ОСОБА_3 ) (а.с.41), проте будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки до суду представника відповідача на адресу суду не подано, відзив на позов, з викладенням у ньому заперечень проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , до суду не надійшло.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.Г. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджуються поштовими повідомленнями про вручення судової повістки 22.01.2021 року (а.с.43), та поштовим конвертом, який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48), проте документів на підтвердження поважності причин неявки до суду третьою особою на адресу суду не подано, письмові пояснення, з викладенням у них запереченнями проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, до суду не надійшли, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова М.В. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджуються поштовими повідомленнями про вручення судової повістки 22.01.2021 року та 25.02.2021 року (а.с.42,47), проте жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду третьою особою на адресу суду не подано, письмові пояснення, з викладенням у них заперечень проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, до суду не надійшли, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено.

Відповідно до положень ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи №311/43/21, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні судом встановлено, що 21 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №19585, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9).

Як вбачається зі змісту вищевказаного оспорюваного виконавчого напису, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, 21 серпня 2020 року за реєстровим №19585 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано «Звернути стягнення: громадянки України, якою є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м.Яма Донецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_3 , фактичне місце роботи невідоме, яка є боржником за Кредитним договором №13122/0008ХSGF від 15 вересня 2013 року, укладеним з Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 33308489, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 147 від 22 березня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", ідентифікаційний код юридичної особи 40888017, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №б/н від 27 липня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м.Київ, вулиця Кудрявський Узвіз, будинок 5-Б, реквізити: ІВАN НОМЕР_2 в ПЛТ АБ «Південний», МФО 328209, заборгованість за Кредитним договором № 13122/0008ХSGF від 15 вересня 2013 року. Строк платежу за Кредитним договором № 13122/0008ХSGF від 15 вересня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 липня 2020 року по 27 липня 2020 року. Сума заборгованості складає 29385,63 (Двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят п`ять гривень 63 копійки), в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5863,17 грн.; - прострочена заборгованість за комісією становить 40,24 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2 982,90 грн.; - строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; - строкова заборгованість за комісією становить 135,24 грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 20364,08; - строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 30035,63 грн.(а.с.9)

На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою Марією Вікторівною 28 вересня 2020 року відкрито виконавчого провадження №63146402 (а.с.17) та 02 жовтня 2020 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з примусового виконання виконавчого напису №19585, виданого 21.08.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» заборгованості в розмірі 30 035,63 гривень (а.с.19).

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами першою та другою статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За загальним правилом цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Наявність цивільно-правової відповідальності повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Підлягає доказуванню наявність правових підстав для стягнення штрафу та пені, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення.

Крім того, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України в справі 6-887цс17 від 05 липня 2017 року, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються,зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог Закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.284 Інструкції та п.1 Переліку Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також приватний нотаріус не з?ясував, чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» суми відсотків, штрафу, пені, зазначених у написі, є безспірними.

Отже, при вчиненні виконавчого напису за поданою ТОВ «Вердикт Капітал» заявою від 21 серпня 2020 року, приватний нотаріус Горай О.С. не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог Закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушила норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є Безспірність наявного боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов?язання (аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року).

Як визначено положеннями ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Разом з тим, відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ТОВ «Вердикт-Капітал» нотаріусу не надано документу, що підтверджує отримання боржником вимоги стягувача з підписом Боржника про його отримання, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису підтвердження безспірності заборгованості. Також, представником відповідача ТОВ «Вердикт-Капітал» не було надано суду жодних доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, та в судовому засіданні належними та допустимими доказами відповідачем не доведено.

Дослідивши у повному обсязі матеріали справи, суд приходить до висновку, що подані ТОВ «Вердикт-Капітал» нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки про наявність спору щодо заборгованості свідчить те, що у виконавчому написі відсутнє посилання на конкретні документи, надані стягувачем, а саме засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, строків її виникнення, є тільки посилання на загальні норми.

Крім того, у оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, в яку були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, а саме до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

Вказане свідчить про те, що на момент вчинення виконавчого напису пункт 2 Переліку був нечинним.

Таким чином, кредитний договір № 13122/0008ХSGF від 15 вересня 2013 року на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за нотаріально непосвідченим кредитним договором.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову ОСОБА_1 та визнання виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 21 серпня 2020 року за реєстровим №19585 про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, 5-Б; ідентифікаційний код: 36799749) заборгованості за кредитним договором №13122/0008ХSGF від 15 вересня 2013 року в розмірі 30035 (тридцять тисяч тридцять п`ять) гривень 63 копійки та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 гривень - таким, що не підлягає виконанню.

За вищенаведеними обставинами суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, доведеними, підтверджені матеріалами справи та суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14.01.2021 року позивачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору в сумі 908,00 грн., - до ухвалення судового рішення, тому відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в дохід держави підлягають стягненню судовий збір за подання ОСОБА_1 позову немайнового характеру, розмір якого становить 908,00 грн.

Разом з тим, суд не стягує з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., оригінал платіжного документа якого міститься в матеріалах справи (а.с.33), оскільки згідно поданої представником позивача заяви від 16.03.2021 року, сторона позивача не наполягає на їх стягненні (а.с.49).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст. ст. 9, 12, 13, ст..ст.76, 81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Григорович, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 21 серпня 2020 року за реєстровим №19585 про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, 5-Б; ідентифікаційний код: 36799749) заборгованості за кредитним договором №13122/0008ХSGF від 15 вересня 2013 року в розмірі 30035 (тридцять тисяч тридцять п`ять) гривень 63 копійки та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: 04053, м.Київ вул.Кудрявський узвіз буд.14 оф.16/2, код ЄДРПОУ - 36799749) - судовий збір в дохід держави (рахунок отримувача № UА 0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106) в розмірі - 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений - 22 березня 2021 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО