Справа № 750/311/21
Провадження № 2/750/588/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченко А.С.,

за участю представника третьої особи Мурзенок К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксана Василівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Чернігівська міська рада,

в с т а н о в и в :

13 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 25 січня 2021 року, просить визначити йому додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовано позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_7 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. 02 лютого 2007 року на випадок своєї смерті ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Фефеловою Ю.К., яким належну їй на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1 , заповіла сину ОСОБА_1 . У встановлений законом строк позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки він проживав окремо від своєї матері, про існування заповіту не знав і дізнався лише у листопаді 2020 року від брата відповідача по справі ОСОБА_2 , крім того, він є особою похилого віку, пенсіонером і в період пандемії перебував вдома на самоізоляції.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову.

Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вказавши, що не заперечують проти задоволення позову.

Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В. у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи Чернігівської міської ради у судовому засіданні при вирішенні справи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника Чернігівської міської ради та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13), яка доводилася матір`ю позивачу (а.с. 11).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 2099 від 26.03.2021, на час смерті ОСОБА_7 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею зареєстрований ОСОБА_4 , інших зареєстрованих осіб в даній квартирі не має.

За життя, а саме 02 лютого 2007 року ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Фефеловою Ю.К., яким належну їй на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1 , заповіла сину ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1999, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах (а.с. 14).

Як зазначено в позовній заяві, про існування заповіту матері позивач не знав, оскільки проживав окремо від своєї матері і дізнався лише у листопаді 2020 року від брата відповідача по справі ОСОБА_2 і саме тоді брат йому передав заповіт. Крім того, позивач зазначає, що він є особою похилого віку, пенсіонером і в період пандемії перебував вдома на самоізоляції.

Для реалізації свого права на спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В., проте листом від 27 листопада 2020 року йому було відмовлено, у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 12).

Відповідно до інформації Першої чернігівської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна після смерті ОСОБА_7 не заводилася.

Згідно з частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому поважність таких причин повинна бути обов`язково обґрунтована.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 червня 2018 року по справі № 3145/765/14-ц надання законодавцем переваги здійсненню спадкування за заповітом як особистим розпорядженням особи на випадок смерті передбачає необхідність врахування такої волі спадкодавця як прояв свободи заповіту з урахуванням наявності поважних причин пропуску, до яких, зокрема, суд відносить необізнаність спадкоємця про наявність заповіту.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 , за життя залишила заповіт на користь свого сина позивача по справі ОСОБА_1 , відповідно до волі померлої вона заповіла належне йому майно. Позивач не мав змоги звернутись вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом строк у зв`язку з тим, що йому не було відомо про складений заповіт і про його існування він дізнався лише у листопаді 2020 року. Для реалізації свого права на спадщину за заповітом 27 листопада 2020 року позивач звертався до нотаріальної контори, проте йому було відмовлено, у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин.

Крім того, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, а тому суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 681/203/17-ц, провадження № 61-26164св18.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 16.04.2021.

Суддя