Провадження № 2/643/1589/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики від 21.06.2019 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач надав розписку, відповідно до якої відповідач зобов`язався повернути позивачу борг в сумі 3000 доларів США, в строк до 05.07.2019 року. У зв`язку із тим, що відповідачем добровільно не сплачується борг, він звернувся до суду за захистом своїх прав, просить стягнути з останнього борг у сумі 3000 доларів США та 3% річних на дату ухвалення рішення.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно оригіналу розписки, ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, які зобов`язався повернути у строк до 05.07.2019 року.

За ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Проте, відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав та не повернув кошти позивачу у встановлений строк.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання перед ОСОБА_1 належним чином, чим порушив зазначені норми закону та умови договору, а тому суму боргу, що становить 3000 доларів США, слід стягнути з нього на користь позивача.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до закону інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 та ч.1 ст.1050 ЦК України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором позики в сумі 3000,00 доларів США та 3% річних на день винесення рішення у сумі 157,56 доларів США.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 3157 (три тисячі сто п`ятдесят сім) доларів США 56 центів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя - Н.В. Єрмак