Ухвала

19 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 372/1710/19

провадження № 61-5802ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київське лісове господарство») звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/19 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в с. Перше Травня»; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 43567934 від 19 жовтня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2308 га з кадастровим номером :02:020:0026, що розташована в с. Перше Травня Обухівського району Київської області; стягнення з відповідачів на користь прокуратури Київської області судового збору.

У травні 2019 року Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 12 жовтня 2010 року № 842 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»; визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :02:020:0014, серія та номер: 18263030, виданий 26 лютого 2014 року; стягнення з відповідачів на користь прокуратури Київської області судового збору.

У травні 2019 року Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 12 жовтня 2010 року № 851 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»; визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :02:020:0018, серія та номер: 18264816, виданий 26 лютого 2014 року; стягнення з відповідачів на користь прокуратури Київської області судового збору.

У травні 2019 року Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 12 жовтня 2010 року № 841 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»; витребування на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером :02:020:0007, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області; стягнення з відповідачів на користь прокуратури Київської області судового збору.

Обухівський районний суд Київської області ухвалою від 13 вересня 2019 року об`єднав в одне провадження вказані цивільні справи, присвоївши об`єднаній справі № 372/1710/19.

Обухівський районний суд Київської області рішенням від 23 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовив.

Скасував заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2019 року у вигляді накладення арешту на земельну ділянку площею 0,2308 га з кадастровим номером :02:020:0026, що розташована в с. Перше Травня Обухівського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_1 .

Скасував заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2019 року у вигляді накладення арешту на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :02:020:0018, що розташована в с. Перше Травня Обухівського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_3 .

Скасував заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2019 року у вигляді накладення арешту на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :02:020:0014, що розташована в с. Перше Травня Обухівського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Київський апеляційний суд постановою від 23 вересня 2020 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 грудня 2019 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив.

Визнав недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/19 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в с. Перше Травня».

Скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 43567934 від 19 жовтня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2308 га з кадастровим номером: :02:020:0026, що розташована в АДРЕСА_1 .

Визнав недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 12 жовтня 2010 року № 842 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Визнав недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером: :02:020:0014, серія та номер: 18263030, видане 26 лютого 2014 року.

Визнав недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 12 жовтня 2010 року № 851 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Визнав недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером: :02:020:0018, серія та номер: 18264816, видане 26 лютого 2014 року.

Визнав недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 12 жовтня 2010 року № 841 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Витребував на користь держави в особі ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером: :02:020:0007, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.

Стягнув з Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рахунок прокуратури Київської області судовий збір по 6 403,33 грн з кожного.

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що про винесення оскаржуваної постанови апеляційного суду від 25 вересня 2020 року вона не мала можливості довідатись своєчасно у зв`язку із важкою тривалою хворобою. 05 вересня 2020 року вона захворіла на Covid-19 у важкій формі, тривалий час була сильна лихоманка, високий артеріальний тиск, запаморочення та втрати свідомості, перебувала на постільному режимі і отримувала курси лікування крапельницями та апаратом ШВЛ. Внаслідок захворювання в неї виникли ускладнення (проблеми з вегето-судинною системою і зором) і до теперішнього часу вона обмежена у пересуванні, фізичних та розумових навантаженнях і користується допомогою рідних. На даний час знаходиться під наглядом лікаря і проходить черговий курс лікування (постковідний синдром). Про винесення оскаржуваної постанови апеляційного суду від 23 вересня 2020 року під час випадкової зустрічі 30 березня 2021 року її матері повідомила Голова Першотравенської сільської ради Обухівського району ОСОБА_6 , яка на прохання її матері 31 березня 2021 року надала копію оскаржуваної постанови апеляційного суду. Копія постанови апеляційного суду від 23 вересня 2020 року на її адресу не надходила. На переконання заявника, зазначені обставини свідчать про те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними з огляду на таке.

Як видно з оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року відповідачі про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Тобто, ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, зокрема про судове засідання 23 вересня 2020 року, в якому було ухвалено оскаржуване судове рішення, однак жодного належного доказу (довідку суду, пошти тощо) на підтвердження того, що апеляційним судом недотримано вимог, встановлених частиною п`ятою статті 272 ЦПК України щодо направлення копії оскаржуваної постанови апеляційного суду від 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 не надано.

Також, з наданої ОСОБА_1 довідки Товариства з обмеженою відповідальністю Діагностично-лікувального Центру «КардіоМед» від 01 квітня 2021 року видно, що 05 вересня 2020 року заявник зверталася до медичного центру з приводу поганого самопочуття і їй було встановлено діагноз: коронавірусна інфекція Covid-19, середнього ступеня важності, та було призначено амбулаторне лікування. На даний момент (01 квітня 2021 року) вона залишається під наглядом сімейного лікаря та суміжних лікарів - невролога, кардіолога, пульмонолога. Разом з цим, надана довідка не свідчить про перебування її на стаціонарному лікуванні, а також з довідки не вбачається до якого саме часу вона перебувала на амбулаторному лікуванні, а отже не свідчить про те, що саме ця обставина перешкоджала ОСОБА_1 вчасно подати касаційну скаргу.

Отже, зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.

Згідно з вимогами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів.

Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на постанови Верховного Суду, а також на те, що суд не дослідив зібрані у справі докази, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Також, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовну заяву подано у травні 2019 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, немайнового характеру юридичною особою - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 921 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання заяви про зміну предмету позову у даній справі).

Як видно з касаційної скарги заявник оскаржує постанову апеляційного суду від 23 вересня 2020 року в повному обсязі, тому судовий збір за подання касаційної скарги за сім немайнових вимог в даному випадку становить 26 894 грн (1 921 грн х 7 х 200 %).

Оскаржуване судове рішення містить й вимогу майнового характеру щодо витребування на користь держави в особі державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння: ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером :02:020:0007, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Оскільки позовні вимоги передбачають витребування земельної ділянки, враховуючи, що ні касаційна скарга, ні оскаржуване судове рішення не містить інформації щодо її вартості, для визначення ціни позову та відповідно розміру судового збору суду необхідні відомості щодо вартості спірного майна.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати суду докази на підтвердження вартості земельної ділянки. Відсутність вказаних відомостей ускладнює вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд не може встановити точну ціну позову й, відповідно, з`ясувати, чи правильно сплачений судовий збір за подачу касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру з урахування її вартості має становити 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, х 200 %.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги за сім немайнових вимог у розмірі 26 894 грн. Щодо вимоги майнового характеру заявнику необхідно надати відомості щодо вартості спірної земельної ділянки та сплатити судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев