Провадження № 22-ц/812/580/21
У Х В А Л А

14 квітня 2021 року м. Миколаїв

справа № 487/6134/16

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання Пасечнюк І.П.,

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2020 року по цивільній справі

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в:

В провадженні Миколаївського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання, який пред`явлено до суду в листопаді 2016 року.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року позов задоволено. Постановлено розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений 01 червня 2004 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Євтушенко А.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1-717. Визнати за ОСОБА_4 право власності на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Зняти заборону на відчуження, накладену згідно договору довічного утримання. Крім того, суд розподілив судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що позивачка ОСОБА_4 померла, спадкоємців після її смерті немає, а тому є підстави для закриття провадження у справі на підставі статті 255 ЦПК України.

Вирішуючи вказане клопотання, заслухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_3 , яка заперечувала щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі та заявила про те, що до участі у справі як правонаступника позивачки має бути залучена відповідна територіальна громада, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Отже, досліджуючи наявність підстав для закриття провадження у справі в разі смерті особи, яка була однією із сторін у справі, з`ясуванню підлягає також питання правонаступництва у спірних правовідносинах.

Як видно зі свідоцтва про смерть від 25 вересня 2018 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто після пред`явлення даного позову та після ухвалення заочного рішення судом першої інстанції (а.с. 139)

Відповідно до статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Оскільки позов про розірвання договору довічного утримання пред`явлено за життя ОСОБА_4 , факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 25 грудня 2013 року № 6-142цс13, який підтримано Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 12 квітня 2018 року по справі № 759/14846/15-ц.

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), яка сформована приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу на запит Миколаївського апеляційного суду, інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 відсутня.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , місцем її смерті є село Солончаки Очаківського району Миколаївської області (а.с. 139).

Як видно з довідки Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади, наданої до апеляційного суду представником апелянта, на момент смерті ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_6 з 31 липня 2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 пояснив, що він є племінником ОСОБА_4 , однак докази його споріднення з ОСОБА_4 відсутні.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 до часу відкриття спадщини проживала з ОСОБА_6 лише рік, останній не може вважатись спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , а тому не може бути залучений як процесуальний правонаступник позивачки.

Водночас, відповідно до положень частини 1 статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Отже, за відсутності спадкоємців стороною у спорі щодо спадщини може бути відповідний орган місцевого самоврядування.

За такого, колегія суддів вважає, що підстави для закриття провадження, на які посилається представник відповідача ОСОБА_1 , відсутні, а тому клопотання про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання представника апелянта про залучення процесуального правонаступника позивачки, колегія виходить з наступного.

Як зазначалось вище, за положеннями статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців претендентом на спадщину може бути відповідний орган місцевого самоврядування в залежності від того, чи входить до складу спадщини на момент її відкриття нерухоме майно, чи за місцем відкриття спадщини, чи за місцезнаходженням нерухомого майна.

Як видно з долученого до апеляційної скарги договору купівлі-продажу від 27 липня 2017 року, квартира, яка належала ОСОБА_4 , на час розгляду справи в апеляційному суді продана.

Інших відомостей про те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, матеріали справи не містять.

За такого, колегія суддів вважає можливим залучити в даній справі як процесуального правонаступника позивачки орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як зазначалось вище, місцем відкриття спадщини є село Солончаки Очаківського району Миколаївської області.

Згідно інформації з офіційного сайту Куцурубської громади, село Солончаки входить до складу Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади.

Таким чином, до участі у справі має бути залучена як процесуальний правонаступник позивачки Куцурубська сільська рада об`єднаної територіальної громади ().

Керуючись статями 55, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовити.

Залучити до участі в справі як процесуального правонаступника позивачки ОСОБА_4 Куцурубську сільську раду об`єднаної територіальної громади (код ЄДРПОУ: 40123381).

Надіслати Куцурубській сільській раді об`єднаної територіальної громади копію даної ухвали та копію апеляційної скарги ОСОБА_2 , поданою її представником ОСОБА_3 , на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2020 року по справі № 487/6134/16.

Роз`яснити Куцурубській сільській раді об`єднаної територіальної громади право на подачу відзиву на апеляційну скаргу в строк до 22 квітня 2021 року, який може бути направлено на електронну адресу суду: .

Розгляд справи відкласти до 10 години 23 квітня 2021 року.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
Судді Т.Б. Кушнірова Н.О. Тищук

Повне судове рішення складено 15 квітня 2021 року.