Справа № 288/394/21
Провадження № 2-о/288/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань - Костюк О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Попільнянська селищна рада Попільнянського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав у АДРЕСА_1 , але місце проживання померлого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадкоємцем померлого за законом першої черги, на все його майно, є син померлого, ОСОБА_3 .

Заповіт померлим, за життя, не складався.

В зв`язку з необхідністю оформити спадкові права, заявник звернулася до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини від імені малолітнього сина, проте їй було відмовлено через те, що місце реєстрації проживання померлого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту місця відкриття спадщини.

Проте, померлий за вищевказаною адресою не проживав з 1995 року, а проживав у належному йому на праві власності житловому будинку у АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Попільнянської селищної ради, ОСОБА_2 , проживав без реєстрації у АДРЕСА_1 .

Встановити факт, викладений у даній заяві, має для заявника юридичне значення, так як від його встановлення залежить реалізація прав її сина на спадщину за законом.

В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт, що має юридичне значення, від встановлення даного факту залежить виникнення спадкових прав на належне померлому майно, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, заявник вимушена звернутися до суду.

Встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить, встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є останнє місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі їх представника, проти заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні допитано свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є односельчанами з померлим, підтвердили, що ОСОБА_2 до дня своєї смерті проживав в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають більше восьми років, вели спільне господарство, в них є спільний син, після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 займалась його похованням.

Суд, заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21 грудня 2020 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 277.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м Києві, актовий запис № 1447, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

В спадковому реєстрі зареєстровано відкриття спадкової справи, спадкодавцем якої значиться ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12 лютого 2021 року.

Також відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 12 лютого 2021 року, в спадковому реєстрі зареєстровано заповіт ОСОБА_2 , посвідченого 21 жовтня 2013 року, секретарем Богданівської сільської ради Доманівського району, номер в реєстрі № 424, чинний.

Як вбачається з довідок виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області від 04 лютого 2021 року № 88-89, ОСОБА_2 проживав без реєстрації та був власником будинку АДРЕСА_1 . В свою чергу ОСОБА_9 та її син ОСОБА_3 проживали без реєстрації у будинку АДРЕСА_1 , за вищевказаною адресою.

Відповідно до договорів купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки від 05 березня 2011 року посвідчених приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, зареєстровано в реєстрі за № 385-386, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_10 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 та земельні ділянки № НОМЕР_3 площею 0,2500 га та № НОМЕР_4 площею 0,3500 га, за адресою будинку.

ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на вищевказану нерухомість, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 листопада 2018 року.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 12 лютого 2021 року № 26/01-16, ОСОБА_1 , як законному представнику малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено в заведенні спадкової справи, після смерті його батька ОСОБА_2 , оскільки відповідно до інформації за даними ксерокопії паспорта померлого, місце проживання його було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігається із ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі і факту встановлення правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки в прізвищі, імені, по батькові або замість імені зазначені ініціали, суду слід подати докази, що організація, яка видала документ не має можливості внести виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з статтею 76, частиною першою статті 81, статтею 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Заявником доведені ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням частини першої статті 81 ЦПК України.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"; ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 247, 223, 234, 256, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315 -319, 352, 354, 355 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Попільнянська селищна рада Попільнянського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є останнє місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко