Номер провадження: 22-ц/813/6638/21
Номер справи місцевого суду: 509/6192/20
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д.М.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя під час розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 , звернулася до Овідіопольського районного суду з позовом про поділ майна подружжя під час розірвання шлюбу.

18 грудня 2020 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву про поділ спільного майна подружжя під час розірвання шлюбу.

24 грудня 2020 року суддею Овідіопольського районного суду Одеської області Кириченко П.Л. відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя під час розірвання шлюбу - залишено без руху.

Роз`яснено позивачці, що у разі невиконання вимог даної ухвали суду в строк протягом десяти днів з дня її отримання, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачці зі всіма додатками до неї.

Ухвалу суду першої інстанції вмотивовано тим, що ОСОБА_1 , при подачі позовної заяви визначила ціну позову у розмірі 630000 грн., яка вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Частиною 2 ст. 176 ЦПК України, передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Отже, позивачці необхідно встановити вартість спірного майна, та визначити ціну позову, яка буде відповідати дійсній вартості спірного майна, та сплатити судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір», що становить за подання позовної заяви майнового характеру - 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

09 квітня 2021 року не погодившись з ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року в частині визначення розміру судових витрат та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому посилаючись на те, що нею було сплачено максимальний розмір судового збору відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу.

Вказує, що встановити вартість спірного майна не є потрібним, оскільки позивач сплатила граничну суму судового збору.

Також наголошує, що провести оціночну експретизу без відкриття провадження у справі не є можливим, оскільки між сторонами існує спір і відповідач не допускає позивача до частини спірного майна, а вартість майна ні яким чином не вплине на збільшення судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.02.2021 року провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя під час розірвання шлюбу справу було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.03.2021 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя під час розірвання шлюбу справу призначено до розгляду.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено ставки судового збору, зокрема пп. 3 п. 1 ч. 2 цієї статті встановлено, що за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу передбачена ставка - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» передбачено ставку судового збору саме за подання до суд позову про поділ майна при розірванні шлюбу.

При цьому спеціальним законом не встановлено, що ставка судового збору, передбачена абз. 2 пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», застосовується лише до позовних вимог про поділ майна, які розглядаються в одному провадженні з вимогами про розірванні шлюбу.

Таким чином, помилковим є висновок суду, що судовий збір при зверненні до суду з позовом про поділ майна подружжя мав бути сплачений позивачем в розмірі, визначеному пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» як за позов майнового характеру (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), оскільки таку вимогу заявлено при розірванні шлюбу сторонами по справі.

Колегія суддів зазначає, що заявник до апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального права.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про скасування ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року в частині визначення розміру судових витрат та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2021 року в частині визначення розміру судових витрат скасувати та направити справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя під час розірвання шлюбу скасувати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

С.О. Погорєлова