Ухвала

14 квітня 2021 року

місто Київ

справа № 757/7499/17-ц

провадження № 61-9313св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивачі: Камерін Інвестментс ЛЛП (Camerin Investments LLP), Саннекс Інвестментс ЛЛП (Sunnex Investments LLP), Таплемон Інвестментс ЛЛП (Tamplemon Investments LLP), Берліні Комершіал ЛЛП (Berlinі Commercial LLP), Луміл Інвестментс ЛЛП (Lumil Investments LLP), Софінам Інвестментс ЛЛП (Sofinam Investments LLP),

відповідачі: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Міністерство фінансів України, ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кабінет Міністрів України,

розглянув заяву представника Камерін Інвестментс ЛЛП (Camerin Investments LLP), Саннекс Інвестментс ЛЛП (Sunnex Investments LLP), Таплемон Інвестментс ЛЛП (Tamplemon Investments LLP), Берліні Комершіал ЛЛП (Berlinі Commercial LLP), Луміл Інвестментс ЛЛП (Lumil Investments LLP), Софінам Інвестментс ЛЛП (Sofinam Investments LLP) про відвід судді Погрібного С. О.

у цивільній справі за позовом Камерін Інвестментс ЛЛП (Camerin Investments LLP), Саннекс Інвестментс ЛЛП (Sunnex Investments LLP), Таплемон Інвестментс ЛЛП (Tamplemon Investments LLP), Берліні Комершіал ЛЛП (Berlinі Commercial LLP), Луміл Інвестментс ЛЛП (Lumil Investments LLP), Софінам Інвестментс ЛЛП (Sofinam Investments LLP) до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», Міністерства фінансів України, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кабінет Міністрів України, про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

(далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

(далі -ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), 18 червня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року щодо вирішення заяви про забезпечення позову, відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Кабінет Міністрів України 08 липня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій з урахуванням уточненої редакції касаційної скарги просив скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України.

Суд зупинив виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, залишеної без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, до закінчення касаційного провадження у справі.

Матеріали справи разом з усіма оскаржуваними судовими рішеннями надійшли до Верховного Суду 25 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2021 року справу за касаційними скаргами: АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року; Кабінету Міністрів України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 24 березня 2021 року.

24 березня 2021 року у судовому засіданні вирішено клопотання сторони про процесуальне правонаступництво й оголошено перерву до 07 квітня 2021 року.

07 квітня 2021 року у судовому засіданні у справі оголошено перерву до 14 квітня 2021 року.

Стислий виклад заяви про відвід судді

14 квітня 2021 року представник Камерін Інвестментс ЛЛП (Camerin Investments LLP), Саннекс Інвестментс ЛЛП (Sunnex Investments LLP), Таплемон Інвестментс ЛЛП (Tamplemon Investments LLP), Берліні Комершіал ЛЛП (Berlinі Commercial LLP), Луміл Інвестментс ЛЛП (Lumil Investments LLP), Софінам Інвестментс ЛЛП (Sofinam Investments LLP) подав до Верховного Суду заяву про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. у цій цивільній справі.

Узагальнені доводи осіб, які подали заяву

Заяву про відвід обґрунтовано тим, що існують обставини, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача, зокрема, заявники вважають, що піддавшись тиску журналістів та активістів, який чинився 23 березня та 07 квітня 2021 року, суддя-доповідач діє упереджено стосовно позивачів та затягує розгляд справи, адже дія ухвали про забезпечення позову залишається зупиненою та не виконується АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

ІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Розглянувши заяву про відвід судді-доповідача, Верховний Суд зробив висновок про відмову у її задоволенні.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява про відвід судді-доповідача надійшла до Верховного Суду у день судового засідання, 14 квітня 2021 року, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Колегія суддів Верховного Суду, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що суддя-доповідач Погрібний С. О. має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявниками не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Заявники, обґрунтовуючи заяву про відвід судді-доповідача, зазначили, що, піддавшись тиску журналістів та громадських активістів, суддя-доповідач діє упереджено відносно позивачів та затягує розгляд справи, зокрема зволікає з розглядом заяви позивачів про закриття касаційного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 34 ЦПК України перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції у складі трьох або більшої непарної кількості суддів.

Статтею 401 ЦПК України встановлено, що попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Матеріали справи разом з усіма оскаржуваними судовими рішеннями, необхідними для розгляду касаційних скарг, надійшли до Верховного Суду 25 лютого 2021 року.

Після підготовки суддею-доповідачем Погрібним С. О. доповіді колегією суддів проведено попередній розгляд справи, що відбувся 04 березня 2021 року (в межах строку, визначеного статтею 399 та частиною першою статті 401 ЦПК України).

За результатами проведення попереднього розгляду ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2021 року цивільну справу за касаційними скаргами: АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року; Кабінету Міністрів України на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Призначаючи справу до судового розгляду, Верховний Суд у складі колегії суддів зазначив, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Отже, й розгляд клопотання про закриття касаційного провадження підлягає вирішенню колегіальним складом суду на відповідній стадії касаційного розгляду.

Твердження представника позивачів, викладені у заяві про відвід, про те, що оголошення перерви у розгляді справи пов`язане з тим, що суддя-доповідач діє упереджено до позивачів та зволікає з розглядом справи, що такі дії пов`язані саме з діяльністю журналістів та громадських активістів щодо висвітлення розгляду цієї справи, є надуманими з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 35 ЦПК України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім.

Аналіз змісту наведеного правила свідчить, що процесуальне рішення про оголошення перерви у розгляді справи вирішується колегіально, а тому безпідставними є доводи заяви позивачів, що суддя-доповідач діє упереджено до позивачів та затягує розгляд справи.

У справі, що переглядається, окрім клопотання позивачів про закриття касаційного провадження у справі, подано й інші заяви й клопотання, які потребують процесуального вирішення.

При цьому, порядок вирішення клопотань, які перебувають на розгляді суду, визначається судом відповідно до правил стадійності цивільного процесу та послідовності вирішення тих або інших процесуальних питань.

Таким чином, колегія суддів не встановила обставин, які б об`єктивно свідчили про те, що суддя-доповідач затягує чи безпідставно зволікає з розглядом цієї справи.

У власній практиці у питаннях щодо розумних строків розгляду справи ЄСПЛ виходить з того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи, 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Суд виходить із того, що основною метою функціонування Верховного Суду є формування єдиної правозастосовчої судової практики та вирішення важливих і нагальних питань права, які мають істотне значення для такої практики.

Верховний Суд зробив висновок, що повідомлені заявниками обставини не доводять існування суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв, за яких суддя-доповідач підлягає відводу; колегія суддів не встановила підстав для сумнівів в особистій неупередженості та безсторонності судді-доповідача Погрібного С. О., а, відповідно, й наявності перешкод для продовження розгляду справи за участю судді Погрібного С. О.

У зв`язку з наведеним колегія суддів зробила висновок про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивачів про відвід судді-доповідача Погрібного С. О.

Висновки за результатами розгляду заяви про відвід

Доводи заяви позивачів про відвід судді не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Погрібного С. О., отже, заявлений відвід є необґрунтованим та у його задоволенні необхідно відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як й незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини, які визначені як підстави для відводу, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Камерін Інвестментс ЛЛП (Camerin Investments LLP), Саннекс Інвестментс ЛЛП (Sunnex Investments LLP), Таплемон Інвестментс ЛЛП (Tamplemon Investments LLP), Берліні Комершіал ЛЛП (Berlinі Commercial LLP), Луміл Інвестментс ЛЛП (Lumil Investments LLP), Софінам Інвестментс ЛЛП (Sofinam Investments LLP) про відвід Погрібного С. О. відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко