Провадження №4с/932/17/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Лукінової К.С.

за участю секретаря судового засідання Іванової А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач (позивач): товариство з обмеженою відповідальністю «Хімічна фабрика «Основа», відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро», орган виконавчої служби: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на бездіяльність державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця у якій просив визнати неправомірною бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо незняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 на рахунках в банках, який був накладений постановою державного виконавця Юрченко М.С. від 19.02.2020 року у виконавчому провадженні №60283743 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року у справі №932/14900/19. Зобов`язати уповноважених осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 на рахунках в банках, який був накладений постановою державного виконавця Юрченко М.С. від 19.02.2020 року у виконавчому провадженні №60283743 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року у справі №932/14900/19.

Адвокат скаржника Борисенко В.А. надав заяву в якій просив проводити судове засідання без участі скаржника та його, скаргу підтримав та просив задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь яких заяв, пояснень та заперечень до суду не надали.

Вивчивши скарги, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Встановлено, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року у справі №932/14900/19 (провадження №2-з/932/166/19) було накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, які відкриті відповідачем ОСОБА_1 у фінансових установах, що здійснюють ліцензовану діяльність із надання банківських послуг в Україні, в межах ціни позову, яка складає 720000 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.03.2020 року вищевказану ухвалу було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі №932/14900/19 (провадження №61-7652св20) ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25.03.2020 року було скасовано.

Зі змісту копії листа №03-2/7136 від 17.02.2021 року в.о. начальника Шевченківського відділу ДВС у місті Дніпро ПСМУМЮ (м. Дніпро) Бочарової П., який додано скаржником до матеріалів скарги вбачається, що 19.02.2020 року державним виконавцем Юрченко М.С. було видано постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням ухвали суду. Також у вказаному листі зазначено, що скаржнику необхідно звернутися до суду для скасування відповідної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Серед засад виконавчого провадження, як про це зазначено у ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», зазначені верховенство права, законність та співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно п. 6 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Підставою для закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем було зазначено п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто через фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У відповідності до п. 15 Розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження. У разі якщо завершене виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Таким чином, державний виконавець, повинен був вжити відповідних заходів направлених на скасування арешту банківських рахунків скаржника, на підставі постанови Верховного суду від 11.11.2020 року у справі №932/14900/19, оскільки вказаною постановою було скасовано ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25.03.2020 року.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем було допущено бездіяльність в частині скасування арешту, оскільки ухвалу на підставі якої державним виконавцем було накладено арешт було скасовано.

Європейський суд з прав людини вказав що п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Подача скарги до суду на підставі ст. 447 ЦПК України не оплачується судовим збором відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 Закону України «Про судовий збір» та Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» від 27.09.2012 року за вих.№10-1386/0/4-12.

Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався скаржник як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ст. 12, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 133, 447, 449 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач (позивач): товариство з обмеженою відповідальністю «Хімічна фабрика «Основа», відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро», орган виконавчої служби: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо незняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 на рахунках в банках, який був накладений постановою державного виконавця Юрченко М.С. від 19.02.2020 року у виконавчому провадженні №60283743 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року у справі №932/14900/19.

Зобов`язати уповноважених осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 на рахунках в банках, який був накладений постановою державного виконавця Юрченко М.С. від 19.02.2020 року у виконавчому провадженні №60283743 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року у справі №932/14900/19.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К.С. Лукінова