Справа № 752/1037/21
Провадження № 2/752/4624/21
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду в м. Києві впорядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , поданого в його інтересах адвокатом Гнєзділовою Крістіною Олегівною, до ОСОБА_2 про стягнення суми позики, -

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з наведеним позовом, поданого в його інтересах адвокатом Гнєзділовою К.О.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 21.12.2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, оформленого у формі розписки, відповідно до якої останнім отримав в борг 43 600,00 грн.

10.09.2018 року позивач звернувся з вимогою про повернення суми боргу протягом 30 днів з моменту отримання вимоги. Однак, станом на 28.12.2020 року борг відповідачем не повернуто.

Позивач просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу 43 600,00 грн., відповідно до положення ст.625 ЦК України 2899,13 грн. 3 % річних від простроченої суми, 4651,30 грн. втрат від інфляції, 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 09.02.2021 року відкрито провадження, справа призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.26).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2017 р. між сторонами було укладено договір позики, оформленого у формі простої розписки, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг 43 600,00 грн. (а.с.7).

Строк повернення боргу за розпискою сторони не визначили.

10.09.2018 р. ОСОБА_1 через відділення «Укрпошта» направив цінним листом з описом вкладення ОСОБА_2 на адресу АДРЕСА_1 , вимогу про повернення позики в розмірі 43 600,00 грн. (а.с.10,11). Оскільки, саме таку адресу проживання вказав відповідач у розписці про отримання позики.

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язуєте повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Судом направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відносно відповідача ОСОБА_2 . Відповідно до наданої відповіді, останній не зареєстрований та не знятий з реєстрації в м.Києві та Київській області (а.с.25).

У договорі позики (розписка) ОСОБА_2 зазначено місце проживання АДРЕСА_1 .

Судом направлено за вказаною адресою позовну заяву разом з додатками до неї, проте лист був повернутий до суду з відміткою про причину повернення на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивачем додано ксерокопію паспорта громадянина України відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпра, паспорт серії НОМЕР_1 , видано 17 листопада 2016 року Ордженікідзевським РУ УДМС в м.Запоріжжі. (а.с. 8-9) Відомостей з ксерокопії паспорта щодо реєстрації місця проживання відповідача не встановлено.

Відтак, відомості щодо отримання відповідачем повідомлення про вимогу повернення позику відсутні.

За встановлених обставин, суд надходить до висновку про недоведеність позивачем отримання відповідачем повідомлення про вимогу повернення позики, у зв?язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 265, 274, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у позові ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), поданого в його інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення суми позики.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.В.Слободянюк