Справа № 665/284/21
У Х В А Л А

іменем України

"31" березня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі :

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Чаплинська селищна рада Херсонської області про встановлення юридичного факту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просила суд встановити факт володіння на праві власності ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 11.11 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розміщена на території Магдалинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ХС №039555 від 15.08.1999 року.

В обґрунтування поданої заяви вказувала, що правовстановлюючий документ, який посвідчував право власності ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку було втрачено, а видача дублікату вказаного правовстановлюючого документа на даний час неможлива. Оскільки ОСОБА_1 на даний час має намір розробити технічну документацію на земельну ділянку, то при зверненні до відповідної проектної організації йому необхідно надати документ, що підтверджує його право на земельну ділянку. З метою підтвердження свого права на земельну ділянку, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою.

Ухвалою від 04.03.2021 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи призначено в порядку окремого провадження з викликом осіб.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, надіславши заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Представник заінтересованої особи Чаплинської селищної ради в судове засідання також не з`явився, подавши заяву про визнання вимог заявника та розгляд справи за відсутності представника.

Суд дослідивши надану ОСОБА_2 заяву про перенесення слухання справи, дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, вважає можливим розглянути справу без участі сторін, так як наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому суд зазначає, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для перенесення розгляду справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частини першої ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Змістом права власності є правомочності щодо права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України.

За змістом частин другої, третьої ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник просить встановити факт володіння на праві власності ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 11.11 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розміщена на території Магдалинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ХС №039555 від 15.08.1999 року. Встановлення даного факту йому необхідно для подальшого оформлення технічної документації та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці з метою її державної реєстрації.

Проте ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, що засвідчують його право власності.

Згідно ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Як зазначено в роз`ясненнях Верховного суду України у листі від 01.01.2012, якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Великої палати Верховного суду від 30.05.2018 у справі №761/16799/15-ц, провадження №14-139цс18.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведеної норми права потреба у такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюються.

Оскільки, вимога про встановлення факту володіння на праві власності ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 11.11 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розміщена на території Магдалинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ХС №039555 від 15.08.1999 року свідчить про невизнання цього права іншими особами у зв`язку з втратою ним правовстановлюючого документ, який засвідчує право власності на земельну ділянку, тобто вбачається спір про право (володіння) на земельну ділянку, тому такий спір розглядається виключно у позовному провадженні, а тому суд вважає, що заяву необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-261, 293, 294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Чаплинська селищна рада Херсонської області про встановлення юридичного факту, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко