Провадження № 2/522/1531/21
УХВАЛА

про відмову у затвердженні мирової угоди

16 квітня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 29.12.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У порядку ч.10. ст. 187 ЦПК України до суду 04.02.2021 року надійшла відповідь на запит щодо місця реєстрації відповідача.

Суддя з 01.02.2021 року по 19.02.2021 року перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 22.02.2021 позов було залишено без руху, недоліки позову були усунуті 03.03.2021р..

Ухвалою суду від 11.03.2021 року було відкрито провадження по справі.

До суду 08.04.2021 року надійшла заява сторін, згідно якої просили затвердити мирову угоду, підписану ними 19.03.2021 року, та закрити провадження у справі. Надали до суду текст мирової угоди наступного змісту:

З одного боку громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_1 , виданий Подільським РВ ГУДМС України в Одеській області, 23.05.2018 р., РНОКПП: НОМЕР_2 , який бере участь у справі № 505/2380/19 як позивач (надалі iмeнyєтьcя - «Позивач»),

З іншого боку громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , Паспорт НОМЕР_3 , виданий Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області 26.09.2005 р., РНОКПП: НОМЕР_4 , яка бере участь у справі як відповідач (надалі iмeнyєтьcя - «Відповідач»), ознайомлені з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки від укладеного договору, керуючись ст.ст. 202-204, 207, 626, 627 Цивільного кодексу України, виходячи з положень ст.175 Цивільно-процесуального кодексу України, уклали цей договір про таке:

1.3MICT ПРАВОВІДНОСИН

1.1. Між Позивачем та Відповідачем укладено розписку від 10 жовтня 2019 року, згідно якої Позивач передає у борг Відповідачу грошові кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

2.ВИКОНАННЯ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ

2.1. Позивач, як позикодавець, згідно розписки передав, а Відповідач, як позичальник згідно розписки отримав в борг грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

3. БОРГ

3.1. Між Позивачами та Відповідачем даною Мировою угодою зафіксовано:

1. Відповідач, як позичальник, згідно розписки від 10 жовтня 2019 року, отримав в борг грошові кошти у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, які зобов`язався повернути Позивачу до 10 жовтня 2020 року

2. Сума залишку основного боргу Відповідача становить 100 000 (сто тисяч) гривень.

4. ПОГАШЕННЯ БОРГУ

4.1. Відповідач, як позичальник, за згодою Позивача, як позикодавець, погашає свій борг перед Позивачем, шляхом передачі права власності на МАЙНО, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 74,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 .

4.2. Ця нежитлова будівля, на цей час нікому іншому не відчужена, у cпopi та під заставою, в тому числі податковою, не перебувають, правами третіх ociб як в Україні, так i за її межами не обтяжений, не занесені до статутного капіталу господарських товариств, прихованих недоліків не має.

4.3. Позивач і Відповідач погоджують передачу МАЙНА вказаного в п. 4.1. за сумою боргу Відповідача 100 000 (сто тисяч) гривень.

4.4. Відповідач протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту затвердження судом Мирової угоди, зобов`язується вчинити вci необхідні дії щодо нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 74,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 .

5. ПРИПИНЕННЯ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ

5.1. Зобов`язання Відповідача, яке виникло по виконанню розписки від 10 жовтня 2019 року, укладеною між громадянином ОСОБА_1 з одного боку, громадянкою ОСОБА_2 з іншого боку, припиняється виконанням, проведеним належним чином, після виконання Відповідачем зобов`язань, передбачених п.4.1 та п.4.3 цієї Мирової угоди.

6. ІНШІ УМОВИ

6.1. Цією Мировою угодою, яка розглядається Приморським районним судом м. Одеса Справа № 522/23745/20

сторони дійшли згоди щодо розподілу судових витрат та погодили, що витрати по справі судового збору покладаються на Позивача.

6.2. Сторони погоджуються, що відповідно до умов цієї Мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких претензій, не мають і не матимуть ніяких інших вимог, включно вимог про відшкодування збитків, тощо.

6.3. Сторони визнають, що з врахуванням положень цієї Мирової угоди та норм, договорів i документів, на які є в ній посилання, визначені уci cyттєві умови та існують підстави для визначення зобов`язань сторін.

6.4. Сторони мають належне уявлення про сутність цієї Мирової угоди i всіх її елементів. Не icнyє ніяких факторів, які могли б вплинути на їх уявлення про мету цієї Мирової угоди.

6.5. Сторони підтверджують, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню i породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

6.6. Дана Мирова угода є укладеною з моменту її підписання сторонами, передається на затвердження до Приморського районного суду м. Одеса для прийняття ним рішення у справі № 522/23745/20 i набуває чинності після такого затвердження.

6.7. Мирова угода, затверджена ухвалою Приморського районного суду м. Одеса.

6.8. Дана мирова угода укладена в трьох оригінальних примірниках, по одному для кожної із Cторін i для Приморського районного суду м. Одеса.

Спільна заява сторін про затвердження мирової угоди та мирова угода приєднані до матеріалів справи.

У підготовче засідання 12.04.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 16.04.2021р..

Суд, розглянувши мирову угоду, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

У силу ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Звертаючись до суду з дійсним позовом, позивач просив стягнути із відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 10.10.2019 року у розмірі 100 000 грн..

Наданою мировою угодою сторони фактично погоджуються в рахунок погашення боргу на визнання за позивачем права власності на нежитлову будівлю, заг. пл.. 74 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_3 .

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними;

або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 207 ЦПК України).

Також, виходячи з положень ст.ст. 11,13, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода має відповідати загальними принципами цивільного законодавства та підлягає виконанню.

Отже, за своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами та є завершенням судового провадження.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Тобто, мирова угода є двостороннім правочином, здійснена на вільному волевиявленні сторін, спрямована на врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Метою мирової угоди має бути врегулювання спору, що виник між сторонами у справі, тобто спору який є предметом судового розгляду. При цьому, мирова угода має стосуватися лише прав та обов`язків сторін, її умови не мають суперечити закону чи порушувати права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Предметом даного судового розгляду є питання про стягнення заборгованості за договором позики. Між тим, умови мирової угоди стосуються визнання права власності за позивачем на нерухоме майно. Тобто, фактично умови мирової угоди стосуються правовідносин, що не є предметом спору.

При цьому в тексті мирової угоди взагалі ніяким чином не обґрунтовано вихід сторін за межі предмету судового розгляду.

Суд вважає, що дана мирова угода укладена не в рамках реалізації права врегулювання спору з виходом за межі спору, а відносно інших правовідносин, які не були предметом спору у даному судовому провадженні.

Окрім того, згідно положень діючого цивільного законодавства, судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у сторони право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17, від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (ЄДРСРУ № 91292740).

Сторони не позбавлені вирішити це питання згідно діючого законодаства, оформивши відповідні правовідносини в передбаченому нотаріальному порядку.

Отже, дослідивши текст мирової угоди, суд дійшов висновку, що у затвердженні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити і продовжити судовий розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись стст.207, 258-260, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні мирової угоди від 19 березня 2021 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Продовжити підготовчий розгляд справи.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Домусчі