Справа № 445/1512/20
Провадження № 2-з/445/5/21
УХВАЛА

с у д о в о г о з а с і д а н н я

08 квітня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.,

секретаря судового засідання Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Золочеві Львівської області заяву представника позивача- ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТзОВ "Княжі Лани" до ТзОВ "Західна агровиробнича компанія", ТзОВ "РайзЗахід", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди ,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Золочівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ТзОВ "Княжі Лани" до ТзОВ "Західна агровиробнича компанія", ТзОВ "РайзЗахід", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди.

07.04.2021 року представник позивача - ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити відповідачам: ТзОВ "Західна агровиробнича компанія", ТзОВ "РайзЗахід", ОСОБА_2 , укладати будьякі правочини щодо пролонгації, переукладення договору оренди на земельну ділянку за кадастровим номером :09:000:0091 до моменту ухвалення рішення по суті позовних вимог у справі; заборонити відповідачам та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, щодо реєстрації права оренди, припинення права оренди. державну реєстрацію та припинення державної реєстрації інших речових прав на земельну ділянку на земельну ділянку за кадастровим номером :09:000:0091 до момету ухвалення рішення по суті позовних вимог у справі.

В обгрунтування зазначеної заяви вказує, що відповідачі по справі можуть вчиняти діїї щодо скасування реєстрації права оренди на оренду спірної земельної ділянки, з подальшогю реєстрацією за особою права оренди за новим договором оренди. Заборона вчинення будь яких реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки у даній справі, здатна забезпечити виконання рішення суду у цій справі у майбутньому. В протилежному випадку до моменту винесення рішення у цій справі, існує загроза, що в межах цієї справи порушене право позивача не зможе бути захищеним.

На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України,заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях.

Із змісту заяви про забезпечення позову неможливо зробити висновок про наявність вищезазначених обставин та загроз, на які посилається позивач, зокрема на можливість та загрозу відчуження та обтяження зобов`язаннями спірної земельної ділянки, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, не доведено співмірність із заявленими позовними вимогами, тому суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.149,150,151,153 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача- ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТзОВ "Княжі Лани" до ТзОВ "Західна агровиробнича компанія", ТзОВ "РайзЗахід", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя М. В.Бакаїм