Справа № 346/2106/20
Провадження № 2/346/142/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Копильців І.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом посилаючись на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15.08.2014 р. шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 розірвано, неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено на проживання при матері ОСОБА_2 .

Вказує, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року з нього, позивача здійснювались стягнення аліментів на утримання дітей на користь відповідача ОСОБА_2 у розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. 27 лютого 2018 року рішенням суду збільшено розмір стягуваних з нього, позивача аліментів та присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1300 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Зазначає, що на момент постановлення судом рішення про стягнення з нього, позивача аліментів на утримання синів останні проживали з матір`ю і він цьому не заперечував. Однак, на сьогоднішній день змінилися обставини, оскільки з червня 2019 року їх син ОСОБА_6 проживає з ним, позивачем, а пізніше і з бабусею ОСОБА_5 його матір`ю, перебував і перебуває в даний час на постійному його утриманні, він позивач повністю забезпечує сина ОСОБА_6 всім необхідним. В той же час він, позивач продовжує сплачувати в користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_6 .

Оскільки відповідач не погоджується на закриття вищевказаного виконавчого провадження в добровільному порядку, то змушений звернутися з даним позовом.

Пояснив, що їх сину ОСОБА_6 виповнилося 14 років і він самостійно обрав місце свого проживання спочатку з ним, позивачем, а пізніше з бабусею, що стверджується відповідною довідкою, Актом обстеження умов проживання.

Просить суд припинити стягнення з нього аліментів присуджених по рішенню Коломийського міськрайонного суду від 27.02.2018 року на утримання сина ОСОБА_4 ,2006 р.н., на користь матері дитини ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні підтримали поданий відзив та пояснили, що твердження позивача не відповідають дійсності оскільки син ОСОБА_6 тимчасово не проживає з нею, відповідачем, однак, не проживає і з позивачем як про це останній зазначає, а проживе у своєї бабусі ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивача. Син ОСОБА_6 перебуває у складному підлітковому віці, вирішив тимчасово проживати у бабусі оскільки вона, відповідач, намагається виховувати сина, прививати йому навики дорослого життя, влаштовувати свій побут, виконувати дрібні домашні обов`язки, дотримуватися правил гігієни тощо. Бабуся ж навпаки не вимагає вищезазначеного та здійснює щодо дитини психологічний тиск. Вказує, що в усному порядку зверталася до служби у справах дітей Коломийської міської ради після чого вирішила силою не забирати сина від бабусі, щоб не нанести дитині психологічної травми.

Із позивачем син ніколи не проживав і не проживає на даний час. Категорично заперечує щодо проживання ОСОБА_6 з батьком оскільки позивач заставляє сина виконувати важку фізичну роботу по господарству , через що у дитини систематично виникають проблеми з опорно-руховим апаратом.

Вказує, що хоча ОСОБА_6 тимчасово проживає у бабусі, яка його забезпечує лише харчуванням проте вона, як мати несе всі необхідні витрати для забезпечення нормального фізичного морального та психологічного розвитку сина, турбується про його успішність в школі, бере активну участь у громадському житті школи, несе необхідні витрати на навчання про що не знає позивач. Крім того, витрати на лікування та профілактику захворювань несе тільки вона, відповідач. Фактично всі витрати на сина несе вона особисто: одяг, гігієнічні засоби, засоби зв`язку, дрібні кишенькові витрати тощо.

Зазначає, що позивач вчинив кримінальний злочин (хуліганство). Морально-етичні норми позивача , а також його поведінка у побуті негативно вплинули на розвиток дитини, тому вважає, що позивач не взмозі належним чином виховувати сина.

Оскільки судовим рішенням про розірвання шлюбу визначено проживання неповнолітніх дітей в тому числі ОСОБА_6 з нею, відповідачем, то вважає, що має право на утримання аліментів від позивача.

Просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на її користь понесені витрати на правову допомогу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази надані на обгрунтування вимог та їх заперечень, суд встановив наступні обставини та фактичні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2005 року та від спільного проживання у них народилися діти - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано та визначено залишити неповнолітнього ОСОБА_6 проживати при матері ОСОБА_2 .(а.с.5)

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27 лютого 2018 року вирішено стягувати із позивача ОСОБА_1 аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. на кожну дитину(а.с.6)

З довідки № 540 від 06.12.2019 року ТзОВ «Коломия Люкс-Сервіс» вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані за місцем проживання: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та діти ОСОБА_4 , 2006 р.н. та ОСОБА_5 ,2012 р.н. (а.с.7)

Актом від 16.12.2019 р. обстеження матеріально-технічних умов встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 наступний склад сім`ї: позивач ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 та мама ОСОБА_5 . Комісією встановлено, що по вищезгаданому адресу фактично проживає позивач ОСОБА_1 та його син ОСОБА_6 з червня 2019 року (а.с.8)

Актом від 02.07.2020 р. встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 фактично проживає ОСОБА_5 та її онук ОСОБА_4 з січня 2020 р. (а.с.43)

Крім того, службою у справах дітей Коломийської міської ради складено Акт обстеження умов проживання від 14.07.2020 р. згідно котрого проведено обстеження умов проживання дитини ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що разом з дитиною проживають ОСОБА_11 (бабуся) та ОСОБА_1 ( тато) , що останній рік дитина проживає з батьком, активну участь у вихованні дитини бере бабуся (а.с.75).

З відповідей управління ДМС України в Івано-Франківській області вбачається, що відповідач ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_6 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.86,87).

Також встановлено, що відповідно до Акту від 24.06.2020 обстеження матеріально-технічних умов, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою с. Годи-Добровідка з дружиною ОСОБА_12 (а.с.44)

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України (далі - СК України), згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтям 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частина 2 статті 188 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (даліСК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Процесуальними нормами ч. 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Позивач звернувся до суду про звільнення його від присуджених платежів (аліментів) посилаючись на зміну обставин, зокрема, проживання з червня 2019 року неповнолітнього ОСОБА_6 з позивачем, його повне матеріальне утримання та забезпечення усім необхідним зі сторони позивача.

Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, однією із обставин, яка підлягає доказуванню в даному випадку є те, з ким із батьків проживає дитина на час розгляду справи судом, зокрема з одержувачем аліментів чи із платником.

Так, позивачем в судовому засіданні повністю підтверджено ту обставину, що син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року проживав з батьком та бабусею, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та відвідує Коломийський ліцей №3 .

Відповідно до ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Встановлено, що на час подачі позову до суду ОСОБА_6 виповнилось чотирнадцять років.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6 в присутності спеціаліста служби у справах дітей Коломийської міської ради ОСОБА_14 пояснив суду, що близько півтори року проживає з батьком та бабусею та бажає і надалі проживати з ними. З матір`ю спілкується рідко, частіших спілкувань не бажає. Щодо піклування та утримання його батьками, то вказав, що останні однаково піклуються про нього. Бабуся допомагає у приготуванні їжі.

Суд звертає увагу на посилання відповідача на те, що позивач проживає в с. Годи-Добровідка, що зазначено в Акті від 24.06.2020 р., однак, як видно зі слів дитини, він, ОСОБА_6 провів з батьком літні канікули і він надалі бажає проживати з батьком та бабусею.

Враховуючи пояснення дитини, встановлений судом факт місця проживання неповнолітньої дитини з батьком та бабусею, перебуванням на утриманні батька позивача по справі суд доходить висновку, що подальше стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 є безпідставним та підлягає припиненню.

На підставі наведеного та ст. ст.18, 141,180,181 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 268, 273, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнення яких проводиться на користь матері дитини ОСОБА_2 згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 р. по справі № 346/3595/17.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено

Суддя Беркещук Б. Б.