Номер провадження: 22-ц/813/3642/21
Номер справи місцевого суду: 2-1961/2010
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , до якої приєдналася ОСОБА_2 , у справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання у справі № 2-1961/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕРСТЕ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гурська Оксана Віталіївна) про стягнення заборгованості за кредитним договором, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Роїк Д.Я. 21 вересня 2020 року у м. Одеса,

встановила:

У серпні 2020 року ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання у справі № 2-1961/2010 за позовом ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гурська О.В.) про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-10).

В обґрунтування заяви ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» послалось на те, що у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси розглядалася справа № 2-1961/2010. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2010 року позов ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/1581/74/03931 від 13 серпня 2007 року було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» заборгованість за кредитом на загальну суму 112 313,13 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 29 березня 2010 року складало 890 643,12 гривень; стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» витрати по сплаті держмита у сумі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи у сумі 120 гривень.

02 червня 2020 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» укладено договір № GL3N217657 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених в додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, зокрема, набуло прав вимоги до позичальника за договором іпотеки від 28 серпня 2008 р., укладеного з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/1581/74/03931 від 13 серпня 2007 року.

Таким чином, ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» є правонаступником ПАТ «ФІДОБАНК» та новим кредитором за кредитним договором № 014/1581/74/03931 від 13 серпня 2007 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2020 року заяву ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання було задоволено. Замінено ПАТ «ФІДОБАНК» на його правонаступника - ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» в якості стягувача за виконавчим листом № 2-1961/10, виданим Малиновським районним судом м. Одеси від 06 жовтня 2011 року у справі за позовом ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гурська О.В.) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 2-1961/2010. Поновлено ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 2-1961/2010 (а.с. 73-76).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 (до скарги приєдналася ОСОБА_2 ) просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, стягнути з ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» судові витрати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянтів, ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» не надано жодного доказу, який би свідчив про поважність пропуску останніми строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. (а.с. 20-22).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 (до якої приєдналася ОСОБА_2 ) підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа № 2-1961/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕРСТЕ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гурська Оксана Віталіївна) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2010 р. позовні вимоги ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/1581/74/03931 від 13 серпня 2007 р. було задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» заборгованість за кредитом на загальну суму 112 313 доларів США 13 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 29 березня 2010 р. складало 890 643 гривні 12 коп.; стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» витрати по сплаті держмита у сумі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи у сумі 120 гривень.

02 червня 2020 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» укладено договір № GL3N217657 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених в додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, зокрема набуло прав вимоги до позичальника за договором іпотеки від 28 серпня 2008 р., укладеного з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 014/1581/74/03931 від 13 серпня 2007 р.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність заміни стягувача за кредитним договором № 014/1581/74/03931 від 13 серпня 2007 р. з ПАТ «ФІДОБАНК» на його правонаступника - ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС».

Ухвала суду першої інстанції у частині заміни сторони виконавчого провадження не оскаржується апелянтами.

Що стосується вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення до ЦПК України в редакції 15 грудня 2017 року, право на видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу, належить суду, який видав оригінал виконавчого листа або судового наказу. Суб`єктами права на звернення із заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можуть бути: стягувач у разі якщо ним втрачено оригінал виконавчого документа, а також державний виконавець, якщо оригінал виконавчого документа втрачено ним після відкриття виконавчого провадження. Заява про видачу дубліката виконавчого листа подається до суду до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 жовтня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №2-1961/10, на підставі якого 29 липня 2013 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Зозулянським І.В. було відкрито виконавче провадження (постанова ВП №39459093).

Постановою про повернення виконавчого документу від 02 червня 2011 року виконавчий лист був повернутий до суду, який його видав, на підставі вимог ч.1 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, що діяла на той час).

У наступному, у межах виконавчого провадження ВП №39459093, Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (серія та номер: ВП №39459093, видана 05 вересня 2014 року).

У 2015 році ПАТ «ФІДОБАНК» звернулося до Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області із заявою про відкриття виконавчого провадження, в результаті чого було відкрито виконавче провадження №48093182.

Як зазначено ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» у заяві про видачу дублікату виконавчого листа, під час пересилки засобами поштового зв`язку виконавчий лист було втрачено.

Крім того, в якості поважної причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання заявник зазначив те, що ПАТ «ФІДОБАНК» перебуває у процесі ліквідації, дана процедура є довготривалою, що призвело до невчинення ПАТ «ФІДОБАНК» вчасних дій щодо пошуку втраченого при пересилці виконавчою службою виконавчого документу, та не звернення банком до суду із заявою про видачу його дублікату.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Згідно ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, що діяв на момент винесення судового рішення у цивільній справі №2-1008/09 та набрання ним законної сили, було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Відповідно до п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

На момент отримання ПАТ «ФІДОБАНК» виконавчих листів по даній справі, у 2015 році, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив один рік, а із заявою про поновлення строку ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» звернулось лише у 2020 році, при цьому у заяві не зазначені будь-які поважні причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За таких обставин, заява про видачу дублікатів виконавчих листів, на переконання колегії суддів, подана поза межами строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, встановлених чинним законодавством України, ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» не надано належних доказів втрати оригіналів виконавчих листів, не вказані причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, не надані докази поважності причин пропуску вказаного строку, тому підстав для задоволення заяви у цій частині не вбачається.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2020 року підлягає скасуванню у частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання у справі № 2-1961/2010, у частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» судові витрати за подання апеляційної скарги, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 210 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , до якої приєдналася ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2020 року в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачі дублікатів виконавчих листів щодо ОСОБА_1 скасувати.

В цій частині ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачі дублікатів виконавчих листів щодо ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 210 гривень судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 13 квітня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе