КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/5967/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кулікова С.В., Мараєва Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рід» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «РІД» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача інформацію, що міститься у направлених відповідачами листах посадовим особам, а також зобов`язати відповідачів спростувати інформацію таким способом, яким була поширена.

28 серпня 2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Постановою Київського апеляційного суду 17 вересня 2019 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року скасовано, справу направлено для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду 14 липня 2020 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

02 грудня 2020 року Подільським районним судом м. Києва прийнято додаткове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 804 грн 60 к.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити додаткове рішення в частині, та задовольнити вимоги за заявою про ухвалення додаткового рішення.

Вважає зазначене рішення в частині відмови у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення таким, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а також фактичним обставинам справи з наведених нижче підстав.

Вказує, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 своєчасно подано всі необхідні документи, що встановлено постановою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, що підтверджує оплату 7000 грн за розгляд справи у суді першої інстанції.

Зауважує, що при прийнятті постанови 17 вересня 2019 року Київським апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, про що було заявлено ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі та надано відповідні докази на підтвердження отримання таких послуг.

Також, вказує, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять доказів того, що 21 грудня 2016 року та 09 червня 2017 року відбулись судові засідання, оскільки адвокати ОСОБА_2 та Безвершенко О.О. прибували у судові засідання до приміщення Подільського районного суду м. Києва на вказані дати, проте після прибуття їм стало відомо, що розгляд справи перенесено.

Крім того, зауважує про необхідність стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції під час оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року.

Від сторони відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Судове рішення оскаржується лише в частині вимог про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому в силу положень ч.1 ст. 367 ЦПК України додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року в частині вирішення питання про стягнення судового збору в апеляційному порядку не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції вважав їх необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Так, зокрема, суд першої інстанції вказав, що із акту про надані послуги від 09 червня 2017 року вбачається, що адвокатом надавалися послуги на суму 920 грн щодо його ознайомлення з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами, 1280 гривень - опрацювання нормативної бази у справах про спростування недостовірної інформації, 1600 грн - опрацювання судової практики, 1920 грн - підготовка проекту письмових заперечень, 1280 грн - вартість представництва інтересів клієнта в Подільському районному суді м. Києва в судових засіданнях 21 грудня 2016 року та 09 червня 2017 року. Водночас, у вказані дні судові засідання не відбулися, письмові заперечення проти позову були подані до суду 21 грудня 2016 року не адвокатом ОСОБА_2, а адвокатом Безвершенком О.О . Також, адвокат ОСОБА_2 не був присутній в жодних інших засіданнях. Відтак, суд вважав, що не надано належних, допустимих та достовірних доказів щодо того, що ОСОБА_2 , як адвокатом надавалася правова допомога ОСОБА_1 . Також суд першої інстанції вказував, що ОСОБА_2 сам є відповідачем у вказаній справі, а відтак, надання ним професійної правничої допомоги у справі є сумнівним та таким, що не підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.1 ст.133 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У серпні 2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн (а.с. 121 том 1). Крім того, звертаючись до суду із апеляційними скаргами ОСОБА_1 ставилось питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції (а.с. 217- 236 том 1, а.с. 104 - 122 том 2).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи судом, внаслідок необґрунтованих дій відповідача.

Так, Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як зазначила Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У серпні 2016 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «РІД» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача інформацію, що міститься у направлених відповідачами листах посадовим особам, а також зобов`язати відповідачів спростувати інформацію таким способом, яким була поширена (а.с. 2,3 том 1).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2016 року відкрито провадження по справі (а.с. 22 том 1).

09 червня 2017 року адвокатом Безвершенком О.О. в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про компенсацію судових витрат (а.с. 65-68 том 1).

14 квітня 2018 року адвокатом Чередніченком М.М. в інтересах ОСОБА_1 подано попередній розрахунок судових витрат по даній справі (а.с. 102-106 том 1).

25 липня 2018 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» залишено без розгляду (а.с. 115 том 1).

28 серпня 2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн ( а.с. 121-126 том 1).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення (а.с. 191-195 том 1).

Постановою Київського апеляційного суду 17 вересня 2019 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року скасовано, справу направлено для подальшого розгляду до суду першої інстанції (а.с. 43- 44 том 2).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено (а.с. 98-99 том 2).

Постановою Київського апеляційного суду 14 липня 2020 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 158- 159 том 2).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 8 червня 2016 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних послуг, згідно умов якого ОСОБА_2 , як виконавець договору, зобов`язується надати клієнту консультації з українського права щодо певних питань та /або здійснювати супровід діяльності клієнта ( ОСОБА_1 ), а клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити надані послуги (а.с. 69- 71 том 1).

Пунктом 2 указаного договору визначено, що обсяг послуг, розмір винагороди та строки кожного доручення з окремих питань викладатимуться в окремому документі (заявка на надання послуг), що підписується сторонами. Усі майбутні замовлення клієнта повинні бути описані в окремих заявках на надання послуг, які включатимуть положення цього договору та складатимуть невід`ємну його частину.

Згідно п.3 указаного договору сторони погодили, що після надання послуг згідно з відповідною заявкою на надання послуг, виконавець направляє клієнту акт про надані послуги.

У додатку № 1 до договору про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року сторони погодили політику та порядок виставлення рахунків адвоката (а.с. 72 том 1).

19 вересня 2016 року сторонами підписано заявку на надання послуг № 1 до договору про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року, згідно якої виконавець зобов`язався надати клієнту такі послуги: комплексний юридичний супровід клієнта по справі №758/10545/16-ц, строком до повного виконання сторонами своїх обов`язків згідно договору та заявки (п.п. 1,2) (а.с. 73 том 1).

У п. 3.1.1 заявки на надання послуг № 1 до договору про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року сторони погодили, що клієнт зобов`язується сплатити виконавцю за наданні послуги: за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції 7000 грн без ПДВ у вигляді переплати протягом 5 банківських днів з моменту підписання даної заявки.

9 червня 2017 року ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 підписано акт про надані послуги (а.с. 74 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі заявки № 1 від 19 вересня 2016 року до договору про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року на користь адвоката ОСОБА_2 8 червня 2017 року здійснила оплату у розмірі 7000 грн, що підтверджується наданими до суду квитанцією №18781438-1 від 8 червня 2017 року (а.с.76,77 том 1).

Представником позивача подано заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в яких вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає, оскільки, зокрема, письмові заперечення проти позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» по даній справі подано до суду 21 грудня 2016 року не адвокатом ОСОБА_2, а адвокатом Безвершенком О.О., як представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який у даній справі є відповідачем і сам одержував правову допомогу від адвоката Безвершенка О.О. Крім того вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження, що судові засідання від 21 грудня 2016 року та 09 червня 2017 року відбулись. Вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що адвокатом ОСОБА_2 надавалась правнича допомога ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення по даній цивільній справі підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно погодинного розрахунку про надані послуги до заявки № 1 від 19 вересня 2016 року до договору про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року підписаним ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 останнім надано наступні послуги (а.с. 75 том 1):

- Ознайомлення з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами по цивільній справі №758/10545/16-ц: кількість витраченого часу 1,5 год, вартість наданих послуг 920 грн;

- Опрацювання нормативної бази у справах про спростування недостовірної інформації з використанням інформаційних систем «Ліга-Закон»: кількість витраченого часу 2 год, вартість наданих послуг 1280 грн;

- Опрацювання судової практики та роз`яснень судів вищих інстанцій по справам про спростування недостовірної інформації з використанням інформаційних систем «Ліга-Закон», «Вердиктум», Єдиного державного реєстру судових рішень: кількість витраченого часу 2,5 год, вартість наданих послуг 1600 грн;

- Підготовка проекту письмових заперечень на позовну заяву: кількість витраченого часу 3 год, вартість наданих послуг 1920 грн;

- Представництво інтересів клієнта в Подільському районному суді м. Києва в судових засіданнях 21 грудня 2016 року та 09 червня 2017 року: кількість витраченого часу 2 год, вартість наданих послуг 1280 грн.

А всього на суму 7 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 31 грудня 2016 року адвокатом Безвершенком О.О. в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності подано заперечення проти позову Сільскогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД»(а.с. 45-49 том 1).

Згідно наявної в матеріалах справи копії довіреності від 08 червня 2016 року, посвідченої ПНКМНО Якименко В.О., зареєстровано в реєстрі за № 766, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 представляти її інтереси (а.с. 40-41 том 1).

Відповідно до п. 7 договору про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року, виконавець має право залучати до виконання покладених на нього договором обов`язків щодо надання консультацій та/або здійснення правового супроводу діяльності клієнта інших осіб, які мають вищу юридичну освіту, без попередньої згоди клієнта (а.с.69-71 том 1).

Отже, враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що оскільки, згідно укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 договору останній мав право залучити до виконання покладених на нього обов`язків за указаним договором на інших осіб, які мають вищу юридичну освіту, без попередньої згоди, адвокат Безвершенко О.О. був уповноважений для подачі заперечень в інтересах ОСОБА_1 саме за договором про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року.

При цьому, колегія суддів вважає, що в даному випадку, оскільки заперечення були подані в інтересах як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 , то сума, що підлягає до задоволення в цій частині підлягає частковому задоволенню у розмірі 960 грн (1920 грн/2).

Проте, ухвалюючи оскаржуване судове рішення суд на вищевказане уваги не звернув, та дійшов необґрунтованого висновку про можливість надання правничої допомоги виключно адвокатом ОСОБА_2

Щодо заявлених вимог про стягнення за представництво інтересів клієнта в Подільському районному суді м. Києва в судових засіданнях 21 грудня 2016 року та 09 червня 2017 року колегія суддів вважає зазначити наступне.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, розгляд справи призначено на 21 грудня 2016 року на 09 год 30 хв (а.с. 22 том 1).

21 грудня 2016 року розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі (а.с. 27 том 1).

09 червня 2017 року розгляд справи знято зі складу, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці (а.с. 62 том 1).

Отже, судові засідання призначені на 21 грудня 2016 року та 09 червня 2017 року не відбулись, а відтак вимоги про компенсацію даних витрат задоволенню не підлягають.

Щодо компенсації витрат в частині ознайомлення з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами по цивільній справі №758/10545/16-ц, кількість витраченого часу 1,5 год, вартість наданих послуг 920 грн; опрацювання нормативної бази у справах про спростування недостовірної інформації з використанням інформаційних систем «Ліга-Закон», кількість витраченого часу 2 год, вартість наданих послуг 1280 грн; опрацювання судової практики та роз`яснень судів вищих інстанцій по справам про спростування недостовірної інформації з використанням інформаційних систем «Ліга-Закон», «Вердиктум», Єдиного державного реєстру судових рішень кількість витраченого часу 2,5 год, вартість наданих послуг 1600 грн такі вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі зважаючи, що вони узгоджуються з положенням пункту 6 ч.1 ст.1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

А відтак з позивача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 4760 грн витрат на правничу допомогу, які були отримані нею за договором про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року.

03 квітня 2018 року між адвокатом ОСОБА_2, ОСОБА_1 та АО «КПД Консалтинг» укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання юридичних послуг від 08 червня 2016 року, згідно умов якої сторони домовились замінити виконавця, а саме адвоката ОСОБА_2 на АО«КПД Консалтинг» (а.с. 105 - 106 том 1).

Згідно п.5 указаного договору від 03 квітня 2018 року сторони погодили,що усі інші положення договору про надання юридичних послуг залишаються без змін.

У п. 3.1. заявки на надання послуг № 1/1 від 10 квітня 2019 року до договору про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року з урахуванням додаткової угоди №1 від 03 квітня 2018 року сторони погодили, що клієнт зобов`язується сплатити виконавцю за надані послуги: за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції 5000 грн, крім того 1000 грн ПДВ, що разом становить 6000 грн (а.с. 229 том 1).

Згідно копієї рахунку про оплату №160608_1/1 від 10 квітня 2019 року та виписки по рахунку АО «КПД Консалтинг», ОСОБА_1 на підставі заявки № 1/1 від 10 квітня 2019 року здійснила на користь АО «КПД Консалтинг» оплату у розмірі 6000 грн (а.с. 230, 231 том 1).

Матеріали справи не містять акту про надані послуги, як те передбачено умовами договору (п.3 договору про надання юридичних послуг від 8 червня 2016 року), а відтак відсутні підстави для задоволення вимог за заявкою на надання послуг № 1/1 від 10 квітня 2019 року за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, оскільки відсутність такого акту не підтверджує передачу АО «КПД Консалтинг» та прийняття ОСОБА_1 послуг за заявкою № 1/1 від 10 квітня 2019 року.

20 травня 2020 року між АБ «Юридична група Володимира Крекотень» та ОСОБА_1 укладено договір № 0520/05 про надання професійної правничої допомоги (а.с. 118-119 том 1), за яким встановлено обсяг професійної правничої допомоги, а саме (п.1.2.):

- представництво та захист прав та законних інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції у цивільній справі №758/10545/16-ц в частині оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року;

- Складання та подання заяв, запитів, скарг, претензій, вимог, відзиву, заперечень, заяв з процесуальних питань та будь-яких інших документів правового характеру, необхідних для заперечення належного представництва та захисту прав і законних інтересів ОСОБА_1 у справі;

- Надання правової інформації, консультацій, роз`яснень та рекомендацій (в усній чи письмовій формі) з правових питань, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно розділу 5 договору від 20 травня 2020 року, форма винагороди адвокатського бюро за надання професійної правничої допомоги, визначені у п.1.2. є гонорар, сума якого формується виходячи з фактично витраченого на надання професійної правничої допомоги часу, помноженого на відповідну погодинну ставку адвоката Адвокатського бюро. Розмір погодинної ставки адвоката Адвокатського бюро становить 1000 грн за одну годину.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №0520/05/01 від 21 травня 2020 року підписаного між АБ «Юридична група Володимир Крекотень» та ОСОБА_1 , за період з 20 травня 2020 року по 21 травня 2020 року адвокатським бюро надано ОСОБА_1 та нею прийнято професійну правничу допомогу відповідно до договору № 0520/05 від 20 травня 2020 року:

- Ознайомлення з ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року, а також наданими клієнтом документами, що стосується спірного питання: витрачено часу 0,5 год, вартість наданих послуг 500 грн;

- Ознайомлення з практикою Європейського суду з прав людини стосовно застосування принципу правової визначеності. Вивчення судової практики із спірного питання. Формування правової позиції: витрачено часу 1,5 год, вартість наданих послуг 1500 грн;

- Юридична консультація щодо перспектив захисту інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції у справі №758/10545/16-ц в частині оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року. Погодження правової позиції: витрачено часу 1 год, вартість наданих послуг 1000 грн;

- Складання апеляційної скарги на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року по справі: витрачено часу 2 год, вартість наданих послуг 2000 грн.

На підтвердження оплати ОСОБА_1 наданих послуг АБ «Юридична група Володимир Крекотень» надано рахунок фактуру №21/05-1 від 21 травня 2020 року та квитанцію про оплату послуг (а.с. 122 том 2).

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено (а.с. 98-99 том 2).

22 травня 2020 року не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 направлено апеляційну скаргу (а.с. 104- 124 том 2).

Постановою Київського апеляційного суду 14 липня 2020 року ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 158-159 том 2).

Отже, враховуючи викладене колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу за договором № 0520/05 від 20 травня 2020 року під час оскарження в апеляційному порядку ухвали Подільського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року підлягають до задоволення в розмірі 5000 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване судове рішення не звернув увагу на договір укладений між ОСОБА_1 та АБ «Юридична група Володимир Крекотень», за яким заявник просила стягнути витрати на правничу допомогу за представництво інтересів у суді апеляційної інстанції під час оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом в порушення вимог закону неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, а тому враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судове рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 9760 грн.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою на додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року скаржником сплачено судовий збір у розмірі 420 грн 40, сплата якого підтверджується квитанцією №000010004 від 26 січня 2021 року (а.с. 230 том 2).

Згідно п.22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», визначено, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподіл судових витрат, що не пов`язані з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу збір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять клопотання ОСОБА_1 про повернення судових витрат, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно повернути сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року - в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рід» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації - задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Рід» (адреса: 16673, Чернігівська обл., Ніжинський район, с. сальне, вул. Жовтнева, 1, код. ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9760 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят) грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Кулікова С.В.

Мараєва Н.Є.