Справа № 571/189/21
Провадження № 2/571/159/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Гордійчук Т.О., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 04.03.2004 присуджено з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , 1999 року народження в розмірі 1/4 сукупного доходу щомісячно, починаючи з 12.02.2004 і до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_1 донька досягла повноліття, а тому з цього моменту нарахування та сплата аліментів на її утримання припинені. З 1 вересня 2020 року дочка навчається на І курсі освітнього ступеня магістр на денній державній формі в Уманському державному пеагогігчному університеті імені Павла Тичини ІV рівня акредитації на історичному факультеті за спеціальністю 014.03 середня освіта (історія). Термін закінчення навчання 31.12.2021. В зв`язку з тим, що дитина навчається на денній формі навчання, вона не має можливості влаштуватися на роботу до закінчення навчального закладу і потребує матеріальної допомоги.

Батьки повинні обоє брати участь в утриманні доньки. Щомісячно дочка потребує матеріальної допомоги в сумі 8000 гривень: витрати на оплату проживання у винайнятому житлі становлять 2500,00 гривень; витрати на проїзд у м.Умань і назад в смт.Рокитне один раз на місяць становлять 1000,00 гривень; витрати на придбання продуктів харчування становлять 2500,00 гривень; витрати на придбання одягу, взуття, канцелярського приладдя, ін. становлять 2000,00 гривень. Відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу в сумі 4000 гривень. Відповідач добровільно не бажає надавати допомогу в утриманні доньки, а тому сама несе витрати по її утриманню. Її доходи не дозволяють одноосібно забезпечити доньку необхідною матеріальною допомогою. Відповідач за станом здоров`я має можливість і зобов`язаний надавати допомогу в утриманні дочки в необхідному розмірі. Крім того, у власності відповідача є земельна ділянка та незавершене будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , а тому він має можливість сплачувати аліменти.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв`язку з продовженням нею навчання у розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення нею навчання, тобто до 31.12.2021.

Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

2 березня 2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження посилаючи на те, що вказана справа для нього є важливою та не малозначною. Ухвалою суду від 03.03.2021 заяву відповідача залишено без задоволення.

9 березня 2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву. Згідно відзиву зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнаю частково, погоджуюсь сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_4 , яка навчається в сумі 1500 гривень.

Твердження позивачки про те, що відповідач за станом здоров`я має можливість і зобов`язаний надавати допомогу в утриманні дочки в необхідному розмірі не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно долученої довідки позивачкою від 14.01.2021 року №14364, яка видана ОСОБА_4 , вона дійсно є студенткою І курсу освітнього ступеня магістр спеціальність : 014.03 середня освіта ( історія) освітня програма середня освіта (історія і правознавство) на історичному факультеті Уманського державного педагогічного університету дитина навчається на бюджеті.

На даний час, він не маю постійного місця роботи та у зв`язку з запровадженими урядом карантинними заходами працевлаштуватися не маю можливості, що підтверджується копією трудової книжки.

Окрім того, він сплачує аліменти на утримання ще однієї дочки ОСОБА_5 25.06.2003 року, що підтверджується копією виконавчого листа.

Також, відповідачем укладено новий шлюб із ОСОБА_6 в якому він перебуває на даний час, його дружина має доньку ОСОБА_7 , яка проживає разом з ними та навчається та якій він також надає посильну допомогу. На його утриманні знаходиться матір, яка є особою похилого віку, а також його дружина ОСОБА_6 , яка має третю групу інвалідності загального захворювання.

У зв`язку з цим, сплачувати аліменти в більшому розмірі як 1500 грн., він об`єктивно не спроможний, на користь доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчатися, однак, звертає увагу суду на те, що після розірвання шлюбу, як батько надавав регулярну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку, її розмір вони узгоджували із позивачкою.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчатися визнає частково в сумі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення донькою навчання.

11 березня 2021 року позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив. Позивач зазначила, що у відзиві відповідач не заперечує розмір щомісячних витрат на утримання доньки ОСОБА_3 , однак вважає, що сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 1500 гривень він не має змоги через певні обставини. В обгрунтування своїх пояснень відповідач вказує, що надавав регулярну допомогу в утриманні доньки до досягнення нею повноліття, донька отримує стипендії , на утриманні перебуває його мама. Проте, відповідач не надає доказів такої обставини.

Щодо твердження про перебування на утриманні відповідача мами похилого віку, то воно не відповідає дійсності. Так, мама відповідача проживає разом із своїм чоловіком (вітчимом Відповідача) окремо від Відповідача в АДРЕСА_2 . Мама відповідача є пенсіонеркою та отримує пенсію. Жодних доказів на підтвердження факту перебування її на утриманні у відповідача, останнім не надано. За вказаних обставин, вищевказане твердження відповідача є безпідставним.

Твердження відповідача, що після розірвання шлюбу він надавав регулярну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку, суперечить дійсним обставинам справи, оскільки в зв`язку з тим, що відповідач не надавав допомоги на утримання ОСОБА_3 , рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 04.03.2004 р. у справі №2-132 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 сукупного доходу щомісячно, починаючи з 12.02.2004 р. і до досягнення дитиною повноліття. Доказом того, що відповідач не сплачував аліменти, є розрахунок державного виконавця по аліментах, з якого вбачається, що з 28.10.2013 р. по 18.09.2017 р. (по дату досягнення дитиною повноліття) відповідач не сплатив жодної копійки аліментів, а тому станом на 18.09.2017 р. рахується заборгованість по аліментах в сумі 45918,38 грн..

У відзиві Відповідач також стверджує, що надає допомогу ОСОБА_7 (доньці своєї дружини), яка навчається в Національному університеті водного господарства та природокористування на заочній платній формі навчання. Вказаним твердженням відповідач фактично визнає, що його матеріальний стан надає йому можливість сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в більшому розмірі ніж він вказав у відзиві. Так законодавство не передбачає обов`язку відповідача утримувати ОСОБА_7 , оскільки вона не є його донькою. Тобто, відповідач надає таку допомогу добровільно в зв`язку з наявністю у нього фінансових можливостей.

Вона не заперечує право відповідача на надання допомоги будь-кому (зокрема і ОСОБА_7 ) за наявності у нього фінансових можливостей, однак вважає, що відповідач має у першу чергу виконувати покладений на нього законодавством обов`язок надавати утримання в належному розмірі своїм дітям, а вже після виконання такого обов`язку надавати матеріальну допомогу іншим особам.

З огляду на вищенаведене, просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

23 березня 2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення на відповідь на відзив згідно якого відповідач зазначає, що що розрахунок заборгованості по аліментах виданий Рівненським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області 18.09.2017 року, на який посилається позивачка у відповіді на відзив, не містить підпису державного виконавця Л.О. Онищук, а отже не може бути наданий як доказ, оскільки не містить обов`язкового реквізиту - підпису відповідальної особи за його складення. Крім цього заборгованість в сумі 45918,38 грн. не може вважатися дійсною, адже за період з 28.10.2013р. по 18.09.2017р. він сплачував позивачці кошти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , а також суми зазначені в розрахунку не відповідають реальним.

Відповідач як син має зобов`язання утримувати свою маму, яка є особою похилого віку, є пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію, потребує постійного лікування і позивачка не може впливати у будь-який спосіб на виконання ним даного обов`язку.

Зазначає, що оскільки позивачка звертається за отриманням утримання на користь доньки ОСОБА_3 , то такий обов`язок виникне у майбутньому в доньки ОСОБА_3 відносно нього, як її батька, при цьому звертає увагу суду на те, що чинний СК України не містить будь-яких обмежень щодо спільного чи окремого проживання між донькою та батьками.

Крім того вказує, що його дружина ОСОБА_6 має третю групу інвалідності загального захворювання, її донька ОСОБА_7 проживає разом з ними, навчається, пов`язана з ними спільним побутом, а тому він також надає для неї посильну допомогу, коли має змогу, така допомога не має систематичного характеру і фіксованого розміру.

Також, він сплачує аліменти на утримання ще однієї його дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачка ігнорує той факт, що ним проводиться сплата аліментів на доньку ОСОБА_8 .

Вважає, що розмір аліментів, який ним визнається на утримання дитини є такими, який він зможу сплачувати, при цьому така ситуація і так ставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки він є безробітним і не отримує будь-якого доходу, та у зв`язку з запровадженими карантинними заходами має проблеми із працевлаштуванням, оцінює об`єктивно свої фінансові можливості.

З урахуванням того, що обов`язки батьків відносно утримання своїх дітей є рівними, то суми коштів в розмірі 1500 гривень з його сторони і 1500 гривень зі сторони позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 забезпечать її проживання на вищому рівні, ніж визначено законом для працездатних осіб.

Окрім того, зазначає, оскільки повнолітня донька ОСОБА_3 сама не зверталася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання у зв`язку з продовженням навчання, вважаю, що її матеріальне становище є достатнім для її гармонійного розвитку.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчатися, визнає частково в сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення донькою навчання 31.12.2021 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дочку, яка навчається на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Вона отримує заробітну плату в межах 5000-6000 гривень, інших доходів не має. Розмір її доходу не дозволяють забезпечити дочку всім необхідним, навчання, проживання,проїзд. Відповідач, як батько, зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд приймає до уваги позицію відповідача викладену у відзиві та запереченнях на відзив, згідно яких позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень .

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12 лютого 2016 року шлюб розірвано.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт.Рокитне, Рівненської області, її батьком вказаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 8).

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 04.03.2004 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 сукупного доходу, починаючи з 12 лютого 2004 року і до її повноліття (а.с.11).

Відповідно до розрахунку Рівненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 18.09.2017, станом на 18.09.2017 ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах у розмірі 45918,38 гривень, які стягуються на користь ОСОБА_1 (а.с.51).

ОСОБА_4 є студентом І курсу денної форми навчання, освітнього ступеня магістр, спеціальності: 014.03. Середня освіта (історія) з 01 вересня 2020 року по 31.12.2021 (а.с.12).

Суд вважає, що повнолітня дочка відповідача потребує матеріальної допомоги, так як навчається на денній формі навчання.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 04 вересня 2019 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 (а.с.35).

Відповідно до виконавчого листа №2-567/07р. від 13 березня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.02.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.40).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого 31.01.2021 встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка на праві державного акту на право власності (а.с.13).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що його донька ОСОБА_4 , яка навчається на 4 курсі в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини та отримує стипендію, оскільки довідка про доходи ОСОБА_4 надана відповідачем містить відомості про нарахування останні стипендії за період з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року.

Як встановлено, з 01.09.2020 по 31.12.2021 ОСОБА_4 є студенткою І курсу освітнього рівня магістратура. При цьому, відомостей у підтвердження того, що ОСОБА_4 на період навчання на магістратурі має дохід, в тому числі стипендію, відповідачем не надано.

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В силу вимог ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Враховуючи обставини справи та правові норми, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчання та визначає їх у розмірі 2000 гривень щомісячно, що з урахуванням обов`язку позивача по утриманню дочки, цілком забезпечить її подальше утримання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 гривень суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст.199-200 СК України, ст. ст.264- 265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 02 лютого 2021 року до закінчення навчання, до 31 грудня 2021 року.

Право на утримання припиняється у разі припинення ОСОБА_4 навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Повний текст постанови складено 16.04.2021.

Суддя А.Ф.Комзюк