Провадження № 2-з/638/47/21
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Шишкіна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову

в с т а н о в и в:

13.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Державного підприємства «Сетам», зацікавлені особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горішний Євгеній Вікторович, Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, визнання незаконним протоколу проведення торгів, визнання протиправним акту про електронний аукціон та скасування свідоцтва про придбання майна на публічних торгах та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Разом з уточненою позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд накласти арешт на майно: однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,0 кв. м., житловою площею 16,1 кв. м. Заборонити ОСОБА_3 та його представникам відчужувати, переоформлювати, здійснювати перереєстрацію або розпоряджатись іншим чином наступним майном: однокімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,0 кв. м., житловою площею 16,1 кв. м.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року у справі № 638/3779/15-ц позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором відступлення права вимоги (цесії) в розмірі 423 549,00 гри., 119 017,26 гри. інфляційних втрат за період з 15 листопада 2013 року до 28 лютого 2015 року, три проценти річних за період з 15 листопада 2013 року до 31 грудня 2015 року в розмірі 26 909,87 грн., на користь держави - 6 890,00 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року у справі № 6з8/3779/15-ц рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року змінено в частині стягнення трьох процентів річних за період з 15 листопада 2013 року до 31 грудня 2015 року та інфляційних втрат за період з 15 листопада 2013 року до 28 лютого 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 три проценти річних за період з 15 листопада 2013 року до 24 лютого 2015 року в розмірі 16 118,07 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 інфляційні втрати за період з 15 листопада 2013 року до 24 лютого 2015 року в розмірі 91 486,58 грн.

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 638/3779/15-ц (провадження № 6і-20759сві8) рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 серпня 2016 року7 та рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року7 скасовано, а провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги закрито.

Разом з тим на підставі рішення Харківського апеляційного суду від 22.02.2017 року, 30.03.2017 року відкрито виконавчі провадження № 53673727, 53674030, 53674073 та 53790034 (від 18.04.2017), які пізніше об`єднано в зведене виконавче провадження № 54367774.

При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження було звернуто стягнення на нерухоме майно, що належало на праві власності ОСОБА_1 , а саме однокімнатну квартиру за адресою - АДРЕСА_1 , загальною площею 28,0 кв. м., житловою площею 16,1 кв. м.

На електронних торгах 11.09.2017 року по реалізації арештованого майна на ДП «СЕТАМ» (код 39958500, 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6) було реалізовано лот № 235173 (квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ) за стартовою ціною 407350,60 грн. Переможець торгів: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , документ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна квартира обліковується на праві власності за останнім.

Позивачка зазначає, що необхідність застосування заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що предметом позову є, зокрема, вимога про визнання недійсним правочинів відносно майна, однак протягом розгляду справи Відповідач і може провести відчуження предмету спору, що ускладнить виконання рішення суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2021 року на підставі рішення зборів суддів та розпорядження керівника апарату суду №02-06/904, виданого відповідно до наказу голови суду №02-03/42 від 30 березня 2021 року про тимчасове, до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження, відсторонення судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, справу розподілено судді Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкіну О.В.

При перевірці матеріалів справи встановлено, що станом на 13 квітня 2021 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не розглянута.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Отже, заяву про забезпечення позову розглянуто без проведення судового засідання в порядку письмового провадження згідно із ч. 7 ст. 13 ЦПК України.

Розглянувши вищенаведену заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

З позовної заяви вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року у справі № 638/3779/15-ц позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором відступлення права вимоги (цесії) в розмірі 423 549,00 гри., 119 017,26 гри. інфляційних втрат за період з 15 листопада 2013 року до 28 лютого 2015 року, три проценти річних за період з 15 листопада 2013 року до 31 грудня 2015 року в розмірі 26 909,87 грн., на користь держави - 6 890,00 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року у справі № 6з8/3779/15-ц рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року змінено в частині стягнення трьох процентів річних за період з 15 листопада 2013 року до 31 грудня 2015 року та інфляційних втрат за період з 15 листопада 2013 року до 28 лютого 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 три проценти річних за період з 15 листопада 2013 року до 24 лютого 2015 року в розмірі 16 118,07 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 інфляційні втрати за період з 15 листопада 2013 року до 24 лютого 2015 року в розмірі 91 486,58 грн.

На підставі рішення Харківського апеляційного суду від 22.02.2017 року, старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Кунєвою М.І. 30.03.2017 року відкрито виконавчі провадження № 53673727, 53674030, 53674073 та 53790034 (від 18.04.2017), які пізніше об`єднано в зведене виконавче провадження № 54367774.

На електронних торгах 11.09.2017 року по реалізації арештованого майна на ДП «СЕТАМ» (код 39958500, 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6) було реалізовано лот № 235173 (квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ) за стартовою ціною 407350,60 грн. Переможець торгів: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , документ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

11.09.2017 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол № 284412 проведення електронних торгів по лоту № 235173.

29 09.2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Кунєвою М.І. складено Акт державного виконавця про проведені електронні торги.

10.10.2017 року приватний нотаріус Горішній Євгеній Вікторович, Харківський міський ноіаріальний округ, Харківська обл., видав Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 1751.

На підставі цього ПН ХМІ10 Горішній Є. В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37494802 від 10.10.2017 року (13:08:00), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, об`єкт житлової нерухомості: так, опис об`єкта: загальна площа (кв. м.): 28, житлова площа (кв. м.): 16.1, опис: однокімнатна, адреса: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 34741976, номер запису про право власності/ довірчої власності: 22750362, власники: ОСОБА_3 .

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 638/3779/15-ц (провадження № 6і-20759сві8) рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 серпня 2016 року7 та рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року7 скасовано, а провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги закрито.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Як підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення позову позивач зазначив те, що постановою Верховного Суду від 20.11.2019 скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.08.2016 та рішення Харківського апеляційного суду від 22.02.2017, на підставі яких було відкрито виконавче провадження, в рамках якого на прилюдних торгах було реалізовано спірну квартиру. Предметом спору у даній справі є вимога про визнання недійсним правочинів щодо нерухомого майна. Ненакладення арешту на оспорювану квартиру у майбутньому може призвести до того, що Відповідач 1 проведе відчуження квартири, що ускладнить виконання рішення.

Отже, між позивачем та відповідачем є наявність спору щодо визнання недійсними правочинів щодо оспорюваного майна, та невжиття заходів забезпечення позову шляхом ненакладення арешту на зазначену квартиру може ускладнити захист позивачем своїх прав у випадку переоформлення права власності на вказане нерухоме майно на третю особу.

Як зазначалось вище предметом спору у даній справі є визнання недійсними електронних торгів з продажу лоту №235173- однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,0 кв. м., житловою площею 16,1, визнання недійсними акту державного виконавця про проведені електронні торги, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, витребування на користь позивача з чужого незаконного володіння однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,0 кв. м., житловою площею 16,1, тобто між сторонами по справі дійсно виник спір щодо нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,0 кв. м., житловою площею 16,1, та заборонити ОСОБА_3 та його представникам відчужувати, переоформлювати, здійснювати перереєстрацію або розпоряджатися вказаною квартирою, до розгляду по суті зазначеної позовної заяви.

Згідно ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Разом з тим вимога про забезпечення позову не є неспівмірною із позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 11, 12 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження цієї частки) права відповідача або інших осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Суд вважає обґрунтованим посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що у випадку відчуження відповідачем ОСОБА_3 вказаної квартири на користь третіх осіб це ускладнить захист позивачем своїх прав у разі ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за вищевказаним позовом, оскільки відповідач ОСОБА_3 як власник зазначеної квартири має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Оскільки предметом спору є визнання недійсними правочинів щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та враховуючи, що обраний вид забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру, яка належить відповідачу ОСОБА_3 , є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що відповідно до вимог статей 149, 150 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 201/16142/17.

Суд вважає необхідним зазначити, що накладенням арешту на належну відповідачу ОСОБА_3 квартиру обмежується лише право власника на розпорядження майном, і діє, як просить позивач до розгляду по суті цивільної справи.

Накладення арешту на вказане майно жодним чином не порушить прав відповідача щодо володіння чи користування ним, а лише обмежить можливість розпорядитись (відчужити) спірною квартирою. Вжиття судом таких заходів забезпечення позову запроваджує законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи наведене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів по справі, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимог заяви про заборону ОСОБА_3 та його представникам відчужувати, переоформлювати, здійснювати перереєстрацію або розпоряджатись іншим чином наступним майном: однокімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,0 кв. м., житловою площею 16,1 кв. м., оскільки зазначений спосіб забезпечення охоплюється обтяженням, які встановлюється при забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно, а відтак є надлишковим та таким, що дублює уже застосовані обтяження.

Застосовувати заходи зустрічного забезпечення суд не вважає за необхідне у зв`язку із відсутністю відомостей про те, що забезпечення позову спричинить збитки для відповідачів.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,0 кв. м., житловою площею 16,1 кв. м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , документ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Державного підприємства «Сетам», зацікавлені особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Горішний Євгеній Вікторович, Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, визнання незаконним протоколу проведення торгів, визнання протиправним акту про електронний аукціон та скасування свідоцтва про придбання майна на публічних торгах та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Копію ухвали направити для негайного виконання до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61000, м. Харків, пр-т. Тракторобудівників, 144; 61000, м. Харків, м-н. Павлівський, 4), Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6-й під`їзд, 10 поверх).Ухвала підлягає негайному виконанню.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 15 квітня 2021 року.

Суддя О. В. Шишкін