Єдиний унікальний номер судової справи 490/7180/19
Провадження № 22-ц/812/680/21
У Х В А Л А

15 квітня 2021 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Серебрякової Т.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2020 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення суми завданої шкоди, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2020 рокувідмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення суми завданої шкоди.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 05 березня 2021 року подав апеляційну скаргу. Одночасно апеляційна скарга містила клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2021 року витребувано матеріали цивільної справи з Центрального районного суду міста Миколаєва.

05 квітня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до апеляційного суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано сплатити судовий збір.

14 квітня 2021 року на усунення недоліків апеляційної скарги від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору як інваліда війни ІІІ групи.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Перелік осіб, які належать до інвалідів війни, визначено у ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року № 6-855цс16.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Вказане посвідчення дійсне до 01 листопада 2022 року.

Вирішуючи питання за клопотанням ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору суд виходить з наступного.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 є інвалідом війни, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання його апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст.136 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. за подання апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2020 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення суми завданої шкоди.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова