ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4225/20 Номер провадження 22-ц/814/925/21Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на рішення Київського районного суду м. Полтава від 12 лютого 2021 року

по справі за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року АТ "Державний ощадний банк України" звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку в загальному розмірі 53 663,49 грн та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 04 квітня 2019 року ОСОБА_1 підписано заяву № 434265117/030419 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) із встановленим кредитним лімітом у розмірі 46 000 грн. та фіксованою процентною ставкою 38 % річних.

Зазначало, що ОСОБА_1 користувався електронним платіжним засобом, проте належним чином не виконував обов`язок з погашення кредиту, а тому станом на 03 вересня 2020 року має заборгованість у розмірі 53 663,49 грн., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) 45 977,26 грн., проценти за користування кредитом 6 519,81 грн, комісія за розрахунково- касове обслуговування 1089,86 грн, 3% річних 76,56 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 12 лютого 2021 року позовні вимоги АТ "Державний ощадний банк України" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитом у розмірі 9 154,31 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ "Державний ощадний банк України", просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга банку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено заяву № 434265117/030419 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки), встановлено кредитний ліміт в сумі 46000 грн строком на 36 місяців з процентною ставкою 38 % річних.

Шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору, ОСОБА_1 приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та укладено з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

Відповідно до умов договору, банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу.

13 квітня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою до керуючого ТВБВ № 10016/15 філії Полтавської області управління АТ "Ощадбанк" про призупинення нарахування процентів, пені та штрафів з суми 36 450 гривень, які були зняті з його картки 08 квітня 2020 року в результаті незаконних транзакцій.

На підставі даної заяви банком було проведено розслідування, щодо здійснення операції переказу коштів, та встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на свій мобільний телефон отримав повідомлення про заблокування картки. Він набрав номер, який вказаний в смс-повідомленні та на прохання невідомої особи повідомив останні 4 цифри карти, назвати кодове слово та три цифри на зворотній стороні карти. Після повідомлення даної інформації на його номер мобільного телефону надійшов код з 4 цифр, які він повідомив особі, яка йому телефонувала. У подальшому 08 квітня 2020 року з його рахунку було здійснено переказ коштів.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку у повному обсязі.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8, 9 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) та від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказану правову позицію підтримав.

Місцевий суд, вказуючи на безпідставність вимог банку в частині стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок списання коштів з рахунку відповідача, посилався на те, що ОСОБА_2 своєчасно повідомив банк та поліцію про зняття коштів невідомими особами. Окрім того, місцевий суд зазначив, що спірні банківські операції по списанню коштів були виконані 08 квітня 2020 року без використання платіжної карти та без введення пін-кода картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Місцевий суд залишив поза увагою, що ОСОБА_1 визнав, що ним добровільно було повідомлено стороннім особам інформацію, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Таким чином, ОСОБА_1 не звільняється від цивільно-правової відповідальності за заборгованість, яка виникла по кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого банком, за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 53 663,49 грн., а саме: заборгованість за основним боргом (кредитом) 45 977,26 грн., проценти за користування кредитом 6 519,81 грн, комісія за розрахунково-касове обслуговування 1089,86 грн, 3% річних 76,56 грн.

Будь-яких заперечень щодо правильності проведеного розрахунку від ОСОБА_1 не надходило.

Таким чином, позовні вимоги банку підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідачем має бути відшкодовано понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтава від 12 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 53 663,49 грн.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 5 255 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.Б. Бутенко

Л.М. Хіль