Справа № 761/902/21
Провадження № 2/761/5487/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Романа Сергійовича, Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про визнання електронних торгів недійсними, витребування майна з незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

- визнати недійсними електронні торги з реалізації транспортного засобу марки Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , протокол проведення електронних торгів №453997 від 16.12.2019 року та акт про проведення електронних торгів від 23.12.2019 року в рамках виконавчого провадження ВП №59696742;

- витребувати з незаконного чужого володіння ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) та зобов`язати ОСОБА_2 передати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) транспортний засіб марки Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 .

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 12.07.2007 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений кредитний договір №286 за умовами якого позивач отримав кредит в сумі 50 000,00 доларів США строком повернення до 12.07.2011 року.

В подальшому, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на підставі договору від 25.04.2019 року.

30.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було вчинено виконавчий напис за №557 за умовами якого з позивача на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 1 275 567,50 грн.

01.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. було відкрите виконавче провадження №59696742 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Крім того, в межах виконавчого провадження були винесені постанови про арешт майна боржника, розшук майна боржника та про передачу майна на зберігання іншому зберігачу.

Як зазначає позивач, він 01.11.2019 року дізнався про вчинення виконавчого напису та 05.11.2019 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовом подав заяву про забезпечення позову в задоволенні якої ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.11.2019 року було відмовлено.

Позивач оскаржив ухвалу та постановою Київського апеляційного суду ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва скасовано та задоволено заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом.

Однак під час перебування справи в апеляційній інстанції державним виконавцем вчинялись виконавчі дії та 16.12.2019 року було проведено електронні торги за результатами яких транспортний засіб марки Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_4 колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 було реалізовано за 118 895,00 грн., переможцем аукціону визначено ОСОБА_2

19.10.2020 року Шевченківським районним судом м.Києва було ухвалено рішення яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано таким що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 30.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №557.

Тому позивач вважає, що оскільки рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, визнанню недійсними підлягають також електронні торги, оформлені протоколом №453 від 16.12.2019 року та акт про проведення електронних торгів від 23.12.2019 року в рамках ВП №59696742.

У зв`язку з визнанням недійсними електронних торгів, є підстави для витребування автомобіля з володіння ОСОБА_2 який не є добросовісним набувачем транспортного засобу.

11.05.2021 року до суду надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Варави Р.С. в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що в межах виконавчого провадження на електронних торгах було продано автомобіль Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску. Торги відбулись з дотриманням положень діючого законодавства. Як зазначає приватний виконавець, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не є підставою для визнання електронних торгів недійсними, оскільки на той час виконавчий напис був чинний. На час вчинення виконавчих дій не було жодної заборони їх вчиняти. Як зазначено у відзиві, позивач не взяв до уваги положення ч.2 ст.388 ЦК України при зверненні до суду з позовом.

12 травня 2021 року до суду надійшов відзив ДП «Сетам» на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог на тій підставі, що в момент проведення торгів не було порушено норм Порядку реалізації арештованого майна.

20.10.2021 року до суду надійшов відзив ТОВ «ФК Інвест Хаус» в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що приватним виконавцем у відповідності до положень діючого законодавства було проведено реалізацію предмета застави. ОСОБА_2 , який придбав автомобіль на торгах та сплатив за нього грошові кошти є його добросовісним набувачем. Електронні торги були проведені з дотриманням положень діючого законодавства, а тому відсутні підстави для визнання електронних торгів недійсними.

В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, що не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що 12.07.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №286 за умовами якого Банк надав позивачу кредит в сумі 50 000,00 доларів США строком повернення до 12.11.2011 року зі сплатою 14% річних. Кредит надавався на придбання автомобіля Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску.

Позивач не надав суду доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором.

30 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. був вчинений виконавчий напис за яким вона запропонувала стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» грошові кошти в розмірі 1 275 567,50 грн. згідно Кредитного договору №286 від 12.07.2007 року. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №557.

На примусове виконання зазначеного виконавчого напису 01.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Варава Р.С. було розпочате виконавче провадження №59696742.

Позивач не погодився з виконавчим написом та звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 19.10.2020 року (справа №761/43137/19) визнано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №557 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. таким, що не підлягає виконанню.

В межах зазначеної справи позивач звертався до суду із заявою про забезпечення позову - зупинення стягнення за ВП №59696742.

Однак ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.11.2019 року в задоволенні заяви було відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу та постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2020 року було скасовано ухвалу від 11.11.2019 року та зупинено стягнення за ВП №59696742

В той же час, в межах виконавчого провадження постановою приватного виконавця від 24.10.2019 року в м.Києві на вул.Преображенська було проведено опис та арешт автомобіля Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_4 .

Як вбачається з копії постанови, позивач був присутній при проведенні опису та арешту автомобіля.

25.10.2019 року вказаний автомобіль був переданий на зберігання ДП «Сетам», що підтверджується копією акта приймання-передачі від 25.10.2019 року.

16 грудня 2019 року проведено електронні торги з продажу транспортного засобу Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , № шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 . Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 16 грудня 2019 року № 453997 переможцем торгів визнано ОСОБА_2 ; ціна продажу автомобіля склала 118 895,00 грн.

23.12.2019 року приватний виконавець склав акт про проведені електронні торги.

12.08.2020 року ОСОБА_2 зареєстрував право власності на автомобіль Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, придбаний на торгах.

Крім того, з відповіді територіального сервісного центру МВС №1248 від 01.09.2021 року вбачається, що 27.03.2021 року відбулася перереєстрація за договором купівлі-продажу від 24.03.2021 року, на ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати недійсними електронні торги з реалізації автомобіля - протокол від 16.12.2019 року та акт від 23.12.2019 року.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина першастатті 61 Закону України «Про виконавче провадження).

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Вище викладене вказується та обґрунтовується у Постанові Верховного Суду у справі № 639/4971/18 від 18.03.2020 року. Подібний правовий висновок також міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку № 2831/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Згідно з положеннями статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦПК України визначає підстави для визнання правочинів недійсними.

Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, діюче законодавство пов`язує недійсність правочину з недодержанням саме в момент його вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 вказаного Кодексу.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Електронні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Для визнання торгів недійсними суд має встановити порушення Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Однак позивач в позовній заяві не посилався на порушення вказаного порядку.

В той же час він зазначав, що визнання за рішенням суду виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є підставою для визнання торгів недійсними. Однак суд не може прийняти до уваги зазначене позивачем, оскільки на момент проведення електронних торгів виконавчий напис був чинний та підлягав виконанню. Варто врахувати також, що підставою для визнання торгів, недійсними, саме в момент проведення торгів мають бути порушення. Однак таких порушень судом не встановлено.

А тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними електронних торгів з реалізації транспортного засобу марки Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , протоколу проведення електронних торгів №453997 від 16.12.2019 року та акту про проведення електронних торгів від 23.12.2019 року в рамках виконавчого провадження ВП №59696742.

Що ж стосується вимог про витребування з незаконного чужого володіння ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) та зобов`язати ОСОБА_2 передати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) транспортний засіб марки Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, колір чорний, № шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 варто зазначити наступне.

Частина 1 статті 388 ЦК України визначає, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Під час слухання справи судом встановлено, що позивач був присутній при передачі автомобіля приватному виконавцю - 24.10.2019 року, тобто позивач добровільно передав його. ОСОБА_2 набув вказаний автомобіль за відплатним договором. Отже, у відповідності положень статті 388 ЦК України ОСОБА_2 є добросовісним набувачем.

Крім того, варто зазначити що позивач не довів суду, що у володінні ОСОБА_2 перебуває автомобіль Mersedes-Benz S500L, 2003 року випуску, оскільки згідно з інформацією територіального сервісного центру МВС №1248, 27.03.2021 року відбулася перереєстрація за договором купівлі-продажу від 24.03.2021 року, на ОСОБА_3 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, так як в судовому засідання не доведено належними та допустимими доказами що в момент проведення торгів було порушено положення діючого законодавства внаслідок яких електронні торги можуть бути визнані недійсними та не встановлено що ОСОБА_2 має у володінні автомобіль, тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Романа Сергійовича, Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про визнання електронних торгів недійсними, витребування майна з незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2021 року

Суддя: Н.Г. Притула