ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4003/21 Справа № 173/1405/20 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Деркач Н.М.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Євгеній Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Лозенко В.В. і приватний виконавець Макушев Є.П., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 серпня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики № 29/08/18-6, згідно якого він отримав від відповідача грошові кошти в сумі 139 134.03 грн., що за курсом НБУ на день укладення даного договору еквівалентно 4 960 доларів США. Позику він зобов`язувався повернути не пізніше ніж через три місяці з моменту укладання договору, тобто до 29.11.2018 року. На підтвердження отримання грошових коштів ним 05.09.2018 року була складена відповідна розписка.

29 серпня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого забезпечується заставою виконання заставодавцем зобов`язань за договором позики грошей від 29.08.2018 року. Предметом застави за цим договором є автомобіль марки BYD модель S6 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2012 року випуску, легковий універсал В, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований відділом РЕР ДАІ № 3 ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10.07.2012 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Пунктом 4.2 договору застави передбачено, що стягнення на предмет застави може здійснюватись на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Додатковою угодою від 16.12.2019 року до договору позики № 29/08/18-6 внесені в п. 1 договору наступні зміни: Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 116 800 грн., що за курсом доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США -23.55 грн.) на день укладання цього договору еквівалентно 4 960 доларів США. В свою чергу позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню в строки і в порядку, передбаченому цим договором буде відповідати еквіваленту 4 960 доларів США за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через три місяці з моменту укладення даного договору до 29.02.2020 року.

Згодом позивач повернув ОСОБА_2 960 доларів США. Борг, який залишився, складає 4000 доларів США просив розстрочити в зв`язку з пандемією короновірусу COVID-19 в Україні.

У травні 2020 року позивач отримав заяву від відповідача, згідно якої останній пропонував виконати до 19.05.2020 року зобов`язання за договором позики та достроково повернути кошти в сумі 106 400 грн., що є еквівалентним 4000 доларів США та сплатити 85 120 грн., неустойки відповідно до п. 10 укладеного договору позики, при цьому до заяви не було додано розрахунку неустойки та доказів, на яку саме дату курс АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнював: 1 долар США - 26.6 грн.

14.08.2020 року позивач отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу Макушева Є.П. від 07.08.2020 року про відкриття виконавчого провадження, з якої дізнався, що за виконавчим написом № 1396, виданим 28.07.2020 року, приватний виконавець Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., звернула стягнення на автомобіль марки BYD модель S6 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2012 року випуску, легковий універсал В, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований відділом РЕР ДАІ № 3 ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10.07.2012 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставного майна задовольнити вимоги ОСОБА_2 у сумі 194 020 грн. 12 коп., з яких: 106 400 грн. - сума заборгованості; 85 120 грн. - неустойка відповідно до п. 10 договору позики; додаткові витрати, пов`язані із вчиненням цього виконавчого напису , у сумі 2 500 грн.

Позивач вважав даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. за надання правової допомоги. В іншій частині понесені судові витрати за надання правової допомоги покладено на ОСОБА_2 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 04 лютого 2021 року, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги небезпірність вимог ОСОБА_2 , що не було перевірено нотаріусом. Крім того, поза увагою суду залишилося те, що заяву від 19 травня 2020 року з пропозицією погасити борг видано нотаріусом Кучер А.А., в той час як виконавчий напис здійснено нотаріусом Лозенко В.В.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Шахторін А.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , просить рішення суду, як законне та обгрунтоване, на його думку, залишити без змін з огляду на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду у межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики № 29/08/18-6, згідно якого позивач отримав від відповідача грошові кошти в сумі 139 134.03 грн., що за курсом НБУ на день укладення даного договору еквівалентно 4 960 доларів США. Позику позивач зобов`язувався повернути не пізніше ніж через три місяці з моменту укладання договору, тобто до 29.11.2018 року, що підтверджується копією договору позики.

На підтвердження отримання грошових коштів 05.09.2018 року позивачем була складена розписка, про те, що він отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 125 307 грн., що еквівалентно 4960 доларів США.

29 серпня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу. Відповідно до цього договору забезпечується заставою виконання заставодавцем зобов`язань за договором позики грошей від 29.08.2018 року, що укладено заставодержателем та заставодавцем в простій письмовій формі зі строком повернення до 29.11.2018 року. Предметом застави за цим договором є автомобіль марки BYD модель S6 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2012 року випуску, легковий універсал В, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований відділом РЕР ДАІ № 3 ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10.07.2012 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що підтверджується копією договору застави.

Відповідно до останньої додаткової угоди № 5 від 16.12.2019 року сторони погодили, що позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 116 808 грн., що за курсом доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США -23.55 грн.) на день укладання цього договору еквівалентно 4 960 доларів США, в свою чергу позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню в строки і в порядку, передбаченому цим договором буде відповідати еквіваленту 4 960 доларів США. за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через три місяці з моменту укладення даного договору до 29.02.2020 року.

За цією угодою сторони визначили графік платежів, а саме 7 536 грн., що еквівалентно 320 доларів США до 29.12.2019 року; 7 536 грн., що еквівалентно 320 доларів США до 29 січня 2020 року та 101 736 грн., що еквівалентно 4 320 доларів США до 29.02.2020 року, додаткова угода підписана сторонами. Тобто сторони погодились з даними умовами.

На виконання умов договору позивачем було сплачено відповідачу 960 доларів США, що не заперечувалося сторонами у справі.

У звязку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору було вчинено виконавчий напис.

Згідно виконавчого напису № 1396, вчиненого 28.07.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., звернуто стягнення на автомобіль марки BYD модель S6 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2012 року випуску, легковий універсал В колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований відділом РЕР ДАІ № 3 ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10.07.2012 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , який належить на праві власності позивачеві. За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставного майна, задовольнити вимоги ОСОБА_2 в сумі 194 020 грн. 12 коп., з яких: 106 400 грн. - сума заборгованості; 85 120 грн. - неустойка відповідно до п. 10 договору позики; додаткові витрати, пов`язані із вчиненням цього виконавчого напису, в сумі 2 500 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що даний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без перевірки безспірності вимоги, оскільки до нього не додані докази, що підтверджують розрахунок неустойки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був належним чином повідомлений відповідачем про його намір звернути стягнення на предмет застави у випадку неповернення простроченого боргу до вказаного у заяві від 19.05.2020 року строку. У заяві чітко зазначена як сума боргу, так і сума неустойки. Позивач не надав суду доказів того, що ним повернений борг, або оспорені суми вказані у цій заяві. Суми, визначені у виконавчому написі, є безспірними, оскільки не оспорювались позивачем. У додатковій угоді № 5 від 16.12.2019 року сторони погодили суму основного боргу. Строк його повернення. Також врахували суму боргу, фактично повернену позивачем.Оспорюваний виконавчий напис має предметом не стягнення суми боргу з позивача, а звернення стягнення на автомобіль.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

У статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

У частині першій статті 23 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

У статті 26 цього Закону визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до частини першої статті 50 цього Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Отже, можливість звернення стягнення на предмет застави передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

При цьому частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави.

У статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Матеріалами справи встановлено та не заперечувалося сторонами наявність боргових зобовязань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за договором позики № 29/08/18-6 від 29 серпня 2018 року.

Договором застави від 29.08.2018 року, укладеного між сторонами у справі, передбачено право ОСОБА_2 на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави за цим договором - автомобіля позивача ОСОБА_1 марки BYD модель S6 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2012 року випуску, легковий універсал В, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований відділом РЕР ДАІ № 3 ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10.07.2012 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що підтверджується копією договору застави. (а.с.14-15)

29.08.2018 року застава рухомого майна була зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. (а.с.16)

Відповідно до останньої додаткової угоди № 5 від 16.12.2019 року сторони погодили розмір позики, її еквівалент та визначили графік платежів.

Однак, позивачем було повернуто відповідачу лише 960 доларів США, тобто борг склав 4000 доларів США.

Пунктом 10 договору позики № 29/08/18-6 від 29.08.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , передбачено, що у разі прострочення виконання зобовязання позичальником за даним договором, позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% за кожний календарний день існування простроченої заборгованості від суми заборгованості.

Матеріалами справи встановлено, що у звязку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором позики перед ОСОБА_2 , останній 19.05.2020 року склав нотаріально посвідчену заяву № 1136 з пропозицією до позивача погасити борг за договором у сумі 106400 грн. та пеню у розмірі 85120 грн. (а.с.18)

Сторонами не заперечувалося, що вказану заяву позивач ОСОБА_1 отримав у травні 2020 року.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідачем ОСОБА_2 дотримано порядку повідомлення боржника і здійснення державної реєстрації предмета застави.

Як встановлено з матеріалів справи, виконавчий напис нотаріуса було вчинено 28.07.2020 року. (а.с.72)

Відносно вказаного напису колегія суддів зазначає, що відповідно пп. 2.1 п. 2 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Таким чином нотаріусу для вчинення виконавчого напису вимагається надання не розрахунку стягуваних сум, а - інформації щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню. Така інформація викладена у договорі, позики, додатковій угоді № 5 від 16.12.2019 року, договорі застави транспортного засобу, копії яких надані суду.

Отримавши заяву ОСОБА_2 з пропозицією сплатити борг у сумі 106400 грн. та пеню у розмірі 85120 грн., позивач не надав жодних заперечень проти указаних сум та не навів свого розрахунку заборгованості.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є правильним.

Посилання апелянта на відсутність безспірності вимог відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що заява відповідача про намір реалізувати право на вчинення виконавчого напису нотаріуса та сам виконавчий напис посвідчено різними нотаріусами, що позбавило його права заперечити проти вимог ОСОБА_2 , є безпідставними з огляду на відсутність у законі вказівки про те, що вказані документи можуть бути посвідчені тільки одним нотаріусом.

Оскільки під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, то апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида