Справа № 459/505/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
секретаря Груба Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 , що проживає за адресою : АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Кам"янка-Бузький районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Укравління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення грошових коштів,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 22 листопада 2018 року по 01 січня 2021 рік інфляційні втрати в розмірі 5848 грн.58 коп. та 3% річних в сумі 3661 грн.00 коп., а всього 9509 грн.58 коп.
Позивач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, але зазначив, що сума для нього є завеликою.
Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 22 листопада 1918 року, було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70 000 грн. моральної шкоди .
Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області за № 9429 від 02.07.2019 року, у вищевказаному відділі перебуває на виконанні виконавче провадження № 58012088 про стягнення за виконавчим листом від 20.09.2018 року, виданим Червоноградським міським судом Львівської області у справі № 459/184/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 70 000 грн. моральної шкоди .
Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення про стягнення грошових коштів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Матеріали справи свідчать і сторони визнали в судовому засіданні, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням суду. Грошове зобов`язання відповідача на даний час не виконано.
З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.
Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено.
Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з неї судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.
Права та інтереси стягувача у випадку невиконання боржником рішення суду про стягнення коштів забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 282-284 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кам`янка-Бузький районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 22 листопада 2018 року по 01 січня 2021 року інфляційні витрати в розмірі 5848 грн. 58 коп. (п`ять тисяч вісімсот сорок вісім гривень п`ятдесят вісім копійок): 3% річних в сумі 3661 грн. (три тисячі шістсот шістдесят одну) грн. а всього 9509 грн. 58 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот дев`ять грн. п`ятдесят вісім копійок).
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя : М.Л. Самсін