Справа № 296/5712/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Гонгало Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ "Автокредит Плюс" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

08.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ

"Автокредит Плюс" про стягнення коштів та просить стягнути з ТзОВ "Автокредит Плюс" на користь ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 90 700 грн. 00 коп.; стягнути з ТзОВ "Автокредит Плюс" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17070 грн. 00 коп..

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 05.02.2018 між позивачем та відповідачем був укладений договір фінансового лізингу №АР№С3658, за яким відповідач як лізингодавець передав за плату у лізинг позивачу як лізингоодержувачу транспортний засіб NISSAN Maxima 2005 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , після перереєстрації НОМЕР_3 , строк лізингу 60 місяців, розмір авансового платежу 55 000,00 грн..

Відповідно до специфікації та акту приймання-передачі, який є додатком №1 до

договору фінансового лізингу, вартість автомобіля становить 156 000, 00 грнн.

Розмір щомісячних платежів за спірним договором лізингу передбачений сторонами

у додатку №2 до договору лізингу, який становить графік щомісячних лізингових платежів.

Позивачем за період з 05.02.2018 по 25.02.2019 було внесено на рахунок відповідача

90700, 00 грн.

08.02.2020 на вимогу ТзОВ "Автокредит Плюс" у зв`язку з заборгованістю позивач

повернув лізингодавцю предмет лізингу, а саме автомобіль NISSAN Maxima 2005 року

випуску, кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивач вважає, що оскільки укладений 05.02.2018 договір фінансового лізингу

всупереч ст.799 ЦК України не було нотаріально посвідчено, тому відповідно до положень ст.220 ЦК України він є нікчемним.

Оскільки у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконані й роботі, наданій послузі, - відшкодування вартості того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, тому просить стягнути з відповідача сплачені кошти за договором фінансового лізингу.

09.07.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.18).

22.07.2020 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.20).

17.08.2020 представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 22.07.2020

подано уточнену позовну заяву (а.с.22-24).

18.08.2020 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.25).

26.01.2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.62-67), згідно якою просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Зазначає, що у зв`язку з підписанням заяви про приєднання до публічного договору №APNK3658 від 05.02.2018 позивач надав свою згоду на приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщені на офіційному веб-сайті відповідача www.planetavto.com.ua. Позивач згідно умов договору лізингу від 05.02.2018 отримав в лізинг транспортний засіб, а саме автомобіль NISSAN Maxima 2005 року випуску,

кузов НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , після перереєстрації

НОМЕР_3 , вартістю 156 000 грн., що підтверджується підписом позивача на специфікації та

акті приймання-передачі від 05.02.2018.

Щодо стягнення коштів у розмірі 90 700, 00 грн., то представник відповідача заперечує, оскільки складовою лізингового платежу за договором є плата за користування предметом лізингу, яка за своєю правовою природою є платою за користування наймачем майном, переданого в лізинг.

Також зазначає, що з довідки щодо розрахунку собівартості послуги з користування автомобілем вбачається, що за період з 01.03.2018 по 03.03.2020 за користування автомобілем, переданим в лізинг, позивач мав сплатити на користь відповідача 123 371 грн. 70 коп., також з наданої довідки вбачаються збитки завдані ТОВ "Автокредит Плюс" протиправними діями позивача при порушенні умов виконання договору лізингу, а саме збитки за амортизацією вартості авто - 53666 грн. 67 коп.; збитки за неотриманий прибуток 20% рентабельності - 10 733 грн. 33 коп.; збитки до сплати ПДВ - 102 809 грн. 75 коп., а разом збитки становлять 123 371 грн. 70 коп. Таким чином, сума грошових коштів, які сплачені позивачем, менша ніж та сума, яку позивач повинен був сплатити за період фактичного користування автомобілем.

З приводу витрат на правову допомогу зазначає, що витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування витрат. Наполягає на зменшенні витрат у зв`язку із тим, що розмір витрат не відповідає критеріям співмірності, обгрунтованості та розумності.

09.02.2021 представником позивача подано письмові пояснення (а.с.109-112). Представник позивача зазначає, що доведено той факт, що договір фінансового лізингу від 05.02.2021 не відповідає вимогам закону стосовно його обов`язкового нотаріального посвідчення, отже, є нікчемним, а тому є всі підстави для повернення сплачених коштів на виконання договору лізингу.

Також зазначає, що на виконання умов договору позивачем у період з 05.02.2018 по 12.12.2019 сплачено 124439 грн., однак, на даній стадії позивач позбавлений можливості збільшити розмір позовних вимог, тому позовну вимогу не збільшує.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Після оголошеної перерви у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить закінчити розгляд справи у його відсутність (а.с.104).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність (а.с.87).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що 05.02.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ТзОВ "Автокредит Плюс" укладено договір про надання фінансового лізингу №APNK3658 шляхом підписання заяви про приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу (а.с.7).

Вказана заява містить статтю 14 "Особливі умови" та статтю 15 "Юридичні адреси та підписи сторін".

Так, особливими умовами заяви визначено:

- предмет лізингу згідно специфікації, викладеної у додатку №1;

- строк лізингу 60 місяців з моменту підписання додатку № 2 (графік лізингових платежів);

- щомісячні платежі та порядок їх сплати: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно додатку № 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі; відсотки за користування предметом лізингу в розмірі згідно додатку № 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі; комісія за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу у розмірі згідно додатку № 2 (графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі; період сплати з 20 по 25 число кожного місяця: транзитний рахунок № НОМЕР_6 в AT "ТасКомБанк" для подальшого зарахування на рахунок ТОВ "Автокредит Плюс".

Період сплати: з 20 по 25 число кожного місяця.

Погашення щомісячних платежів лізингоодержувач здійснює на транзитний рахунок: № НОМЕР_6 МФО 339500 ОКПО , відкртий в АТ "ТасКомБанк", для подальшого зарахування на рахунок ТОВ "Автокредит Плюс".

Інші платежі:

- винагорода за проведення додаткового моніторингу в строки та розмірі, зазначеними в статті 13.8 договору;

- винагорода за проведення моніторингу для отримання інформації про наявність або відсутність заборгованості щодо предмета лізингу при внесенні останнього платежу в строки та розмірі, зазначеними в статті 6.2.21 договору на день внесення платежу;

- одноразова комісія лізінгодавцю за надання предмету лізингу, передбаченому статтею 4.2 договору у розмірі 3000 грн.

Після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу лізиногодержувач вносить аванс у розмірі 55000,00 грн. на транзитний рахунок, вказаний в п. 14.1.5 договору.

Страхування предмета лізингу: умови страхування зазначені в ст.5 цього договору.

Договорами страхування за цим договором згідно п. 14.2.1.1 є:

- договір страхування предмета лізингу.

Щомісяця в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 3200,00 грн. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язані з виконанням договору та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточний місяць.

Дата підписання заяви 05.02.2018 року.

Ця заява складена на українській мові, у 3-х примірниках для кожної із сторін.

Додатки до цього договору: є невід`ємною частиною цього договору.

Додаток 1 (специфікація).

Додаток 2 (графік сплати лізингових платежів).

05.02.2018 року згідно з додатком № 1 до договору про надання фінансового лізингу №APNK3658 (специфікація та акт приймання-передачі) ОСОБА_1 було передано у лізинг строком на 60 місяців автомобіль марки NISSAN Maxima 2005 року випуску, кузов НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 156 000 грн (а.с.8).

Розмір щомісячних платежів за договором лізингу, передбачений сторонами у додатку №2 (графік лізингових платежів) до договору лізингу №APNK3658 включає відшкодування вартості предмета лізингу, відсотки за користування предметом лізингу, комісія лізингової компанії та становить 3 200 грн. (а.с.9).

Також встановлено, що 05.02.2018 року ОСОБА_1 сплатив ТОВ "Автокредит Плюс" авансовий платіж в сумі 55 000, 00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 05.02.2018 року №1 (а.с.10).

За період з 05.02.2018 року по 25.02.2019 року ОСОБА_1 було сплачено щомісячними платежами грошові кошти на загальну суму 90 700 грн. відповідно до копій квитанцій, які долучені до матеріалів справи (а.с.11-16).

08.02.2020р. на вимогу ТОВ "Автокредит Плюс" на підставі події Дефолт (згідно ст.ст.8.2.2, 8.2.3., 8.2.4. договору фінансового лізингу, ст.ст. 212. 651 ЦК України) предмет лізингу був повернений ТОВ "Автокредит Плюс", про що складено Акт приймання-передачі предмету лізингу (а.с.17).

На виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 03.12.2020 відповідач повідомив, що за період з 05.02.2018 по 20.12.2019 на транзитний рахунок № НОМЕР_6 ОСОБА_1 було внесено суму у розмірі 124439,00 грн. (а.с.57).

Згідно положень ч.1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, за своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу ч.2 ст.628 ЦК України.

Згідно ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного СудуУкраїни від 19.10.2016 року по справі №6-1551цс16.

Виходячи з викладеного, договір фінансового лізингу №АР№С3658 від 05.02.2018 року укладений без дотримання письмової нотаріальної форми, тому є нікчемним.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі на підставі нікчемного договору фінансового лізингу №АР№С3658 від 05.02.2018 року мають певні особливості, а саме з моменту виникнення між сторонами у справі спірних правовідносин ОСОБА_1 користувався предметом лізингу, який належить на праві власності ТОВ "Автокредит Плюс".

Відповідно до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у випадку неможливості такого повернення (зокрема, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі) необхідно відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі застосування реституції за нікчемним договором лізингу, лізингодавець зобов`язаний повернути лізингоодержувачу сплачені ним платежі на виконання умов договору. Лізингоодержувач, у свою чергу, зобов`язаний повернути лізингодавцю майно, а саме об`єкт лізингу, яким він користувався.

Крім того, за змістом Глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 ЦК України).

Правовідносини за нікчемним договором фінансового лізингу, на підставі якого відбулося фактичне користування позивачем транспортним засобом відповідача за своїм змістом є кондикційними.

Оскільки договір є нікчемним з моменту його укладення, то фактичний користувач предмета лізингу, який без достатньої правової підстави за рахунок власника предмета лізингу зберіг у себе кошти, які мав заплатити за весь час користування предметом лізингу, зобов`язаний повернути ці кошти власнику на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду дійшла таких правових висновків про застосування частини першої статті 1212 ЦК України до правовідносин щодо фактичного використання майна без достатньої підстави у постанові від 23.05.2018 року (справа № 14-77цс18) і підстави для відступу від таких висновків відсутні.

Отже, при застосуванні наслідків нікчемності договору фінансового лізингу, суд повинен повернути сторони договору в попереднє становище з урахуванням наведених вище роз`яснень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного СудуУкраїни від 03.10.2018 року по справі №61-6009св18.

Таким чином, плата (відсотки) за користування предметом лізингу в сумі 21 806,44 грн. не може бути стягнута з відповідача на користь позивача, тому на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню в межах заявлених вимог грошові кошти у розмірі 68 893, 56 грн. (90 700,00 грн. - 21 806,44 грн.).

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 688, 94 грн., а також 17070 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу відповідно до додатку №1 до договору від 28.05.2020 року про надання правової допомоги та акту виконаних робіт № 1-1-02/19 від 08.02.2021 (а.с.107-108).

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТзОВ "Автокредит Плюс" на користь ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 68 893 (шістдесят вісім тисяч вісімсот дев`яносто три) грн. 56 коп..

Стягнути з ТзОВ "Автокредит Плюс" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17070,00 (сімнадцять тисяч сімдесят) грн. 00 коп..

Стягнути з ТзОВ "Автокредит Плюс" на користь держави судовий збір в розмірі 688 (шістсот вісімдесят вісім) грн. 94 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

Відповідач:

ТзОВ "Автокредит Плюс",

м.Дніпро, проспект Праці, 2 Т

Cуддя Н. М. Анциборенко