Справа № 523/1252/20
Провадження №2/523/2959/21
У Х В А Л А

"13" квітня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участю секретаря судового засідання Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду № 6 в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мирковіча Віктора Юхимовича про вжиття заходів зустрічного забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були задоволені.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2021 року заочне рішення скасовано та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.03.2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на транспортний засіб ЗАЗ, модель 110557-42, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2007 року випуску, категорія: вантажний, який зареєстровано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_3 06.04.2021 року (вх. № 9823) подав заяву про вжиття заходів зустрічного забезпечення. В обґрунтування заяви адвокат зазначає, що позивачем у справі на виконання заочного рішення суду до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. було подано виконавчий лист. Приватним виконавцем 21.01.2021 року винесено постанову про розшук майна боржника, оголошено в розшук транспортний засіб ЗАЗ з подальшою постановкою на арештмайданчик з вилученням технічного паспорту. Зазначене стало причиною втрати відповідачем заробітку, оскільки арештований автомобіль він використовував для торгівлі кавою та отримував кожний день прибуток у розмірі 500 грн. Представник зазначає, що збитки, які отримав відповідач становлять: 35 000 гривень. На підставі викладеного просить винести ухвалу, якою зобов`язати позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду, або Територіального Управління судової адміністрації Одеської області суму коштів у розмірі: 35 000 гривень у якості зустрічного забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, заяву про зустрічне забезпечення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Як вбачається з клопотання про зустрічне забезпечення, представник відповідача посилається на те, що у випадку відмови у задоволенні позовних вимог, збитки у розмірі: 35 000 гривень, які поніс відповідач у справі не будуть відшкодовані позивачем у справі.

Проте, до заяви про зустрічне забезпечення представником відповідача не надано доказів знаходження автомобіля на штраф майданчику, доказів щодо здійснення відповідачем у справі підприємницької діяльності з використанням автомобіля, а також доказів щодо втрати прибутку, який сторона відповідача оцінила у розмірі: 35 000 гривень. Крім того, автомобіль був вилучений у відповідача в рамках виконання заочного рішення, яке в лютому було скасоване, а не в рамках виконання ухвали про забезпечення позову.

З точки зору ч.1 ст.154 ЦПК України, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Тобто, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Таким чином, зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, згідно з якою суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд, яка викладена в постанові у справі № 753/2380/18-цз від 19 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

При постановленні судом ухвали 03.03.2021 р. про забезпечення позову суд не знайшов підстав для застосування зустрічного забезпечення, ухвалою суду автомобіль не вилучався і відповідач не позбавлявся права ним користуватись.

При вирішення питання щодо забезпечення позову судом було з`ясовано, що позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, є власником транспортного засобу, в матеріалах справа відсутні документи на підтвердження того, що фінансовий стан позивача або інші його дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі ухвалення судом рішення про відмову у його задоволенні, у зв`язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішувалось.

Враховуючи предмет та підстави даного позову, з огляду на обраний позивачем вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат в наслідок його застосування, відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також те, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про застосування заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 8, 149, 151, 153, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мирковіча Віктора Юхимовича про вжиття заходів зустрічного забезпечення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала, окремо від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя