Справа № 265/1693/21
Провадження № 2/265/788/21
У Х В А Л А

19 квітня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Дрьомової О. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору іпотеки, предметом якої є кв. АДРЕСА_1 , за яким було судом відкрито провадження по справі.

Також за заявою ОСОБА_1 ухвалою суду від 19 березня 2021 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

При цьому 19 квітня 2021 року до суду надійшла нова заява ОСОБА_1 про забезпечення її позову про розірвання договору іпотеки вже шляхом накладення заборони на вчинення реєстраційних дій по АДРЕСА_2 .

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується шляхом, зокрема, забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

За ч. 3 ст. 150 ЦПК заходи забезпечення позову, за загальним правилом, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; а також з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК суд вказану заяву про забезпечення позову розглянув без повідомлення учасників справи

Суд зауважує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Суд вказує що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Натомість заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Суд звертає увагу, що хоча арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, однак обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2021 року по справі № 643/12369/19.

Суд додає, що реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону. Тому у даному випадку під час дії арешту жодних дій ані власник, ані інші особи без рішення суду не можуть вчиняти щодо арештованого майна.

Тобто, реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості, кв. АДРЕСА_1 , на який вже накладено ухвалою суду арешт 19 березня 2021 року буде мати наслідком незаконності таких реєстраційних дій.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 листопада 2019 року по справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином, зважаючи на те, що ухвалою суду від 19 березня 2021 року вже було забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору іпотеки шляхом накладення арешту на спірну кв. АДРЕСА_1 , а накладення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо такої квартири дорівнює за своєю правовою сутністю обмеженню права відповідача розпоряджатися спірним майном відповідно до вже наявної ухвали суду від 19 березня 2021 року про арешт такого нерухомого майна, то відповідно відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 від 19 квітня 2021 року про забезпечення її позову накладенням заборони на вчинення реєстраційних дій щодо спірного предмету іпотеки.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору іпотеки відмовити.

Копію ухвали направити для відома сторонам.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 19 квітня 2021 року.

Суддя