Справа № 129/399/21
Провадження по справі № 2/129/532/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ковчежнюка В.М.,

розглянувши без учасників справи в м.Гайсині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Краснопільської сільської ради про продовження строку для відчуження земельної ділянки, -

Встановив:

10.02.2021 р. представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Краснопільської сільської ради з вимогою про продовження на один рік громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 строку для відчуження належної йому земельної ділянки площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:006:0164 на території тепер Гранівського старостинського округу Краснопільської сільської ради Краснопільської об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Гранові Гайсинського району ОСОБА_3 її син ОСОБА_1 , який є громадянином Російської Федерації, прийняв у спадщину земельну ділянку площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:006:0164 на території тепер Гранівського старостинського округу Краснопільської сільської ради, на яку отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ВН 00359-в, виданий Гранівською сільською радою 18.12.2001 р., але на час отримання права власності на спадкову земельну ділянку не здійснив її продаж, оскільки не була виготовлена технічна документація із землеустрою, тобто не було правовстановлюючих документів державного акта, крім того, передбачена ч.4 ст.81 ЗК України вимога про відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, отримана іноземцем у спадок, набула чинності 01.01.2002 р., але на час набуття права власності позивачем на земельну ділянку такого обов`язку не було та й в Україні існував мораторій на відчуження земель сільськогосподарського призначення і був відсутній ринок землі, лише 31.03.2020 р. Верховною Радою України прийнято Закон № 532-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення», яким з 01.07.2021 р. скасовується мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення, на даний час ОСОБА_1 з метою уникнення можливої конфіскації земельної ділянки має намір її відчужити, оскільки до нього звернувся житель с.Гранова Гайсинського району з пропозицією купівлі цієї земельної ділянки, а для цього необхідно продовжити строк для її відчуження.

Представник позивача ОСОБА_2 до суду не з`явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги підтримала повністю (а.с.23).

Представник Краснопільської сільської ради в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВН 00359-в був виданий Гранівською сільською радою 18.12.2001 р., на момент видачі державного акта не існувало вимоги відчуження іноземцем земель сільськогосподарського призначення, однак в даному випадку це означає, що строк для відчуження буде обраховуватись з момент набрання чинності ЗК, тобто з 01.01.2002 р. по 01.01.2003 р. Законодавством України, зокрема ЗК України, не передбачено можливість продовження судом іноземним громадянам визначеного ч.4 ст.81 ЗК України строку відчуження земельної ділянки, або ж встановлення додаткового строку, а отже позов ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки із вказаних представником у позові підстав не може бути задоволений. Враховуючи те, що право власності відповідно до статті 125 ЗК виникає після одержання спадкоємцем земельної ділянки документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, після чого на зазначені правовідносини повністю поширюються гарантії права власності, то обчислення річного строку добровільного відчуження слід починати від часу одержання іноземним громадянином чи особою без громадянства державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. Отже за відсутності факту добровільного відчуження іноземним громадянином чи особою без громадянства успадкованої земельної ділянки вона підлягає примусовому відчуженню. При цьому пункт 15 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці правовідносини, оскільки положення ч.4 ст. 81 ЗК є імперативними.

З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити з таких мотивів та підстав.

Доведено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 прийняв у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:006:0164 на території тепер Гранівського старостинського округу Краснопільської сільської ради, на яку отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ВН 00359-в, виданий Гранівською сільською радою 18.12.2001 р., з моменту набрання ЗК України чинності 01.01.2002 р. у ОСОБА_1 виник визначений ч.4 ст.81 ЗК України річний строк після набуття права власності на обов`язкове її відчуження, який обраховується до 01.01.2003 р., але відчуження успадкованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення здійснено не було, цивільним законодавством України не передбачена можливість продовження у будь-який спосіб цього строку судом.

Спірні правовідносини регламентуються:

- ч.4 ст.81 ЗК України, відповідно до якої землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню;

- п.е ч.1 ст.140, п.д ч.1 ст.143 ЗК України, за якими підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом;

- ч.ч.1,2 ст.145 ЗК України, відповідно до яких якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Оскільки громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 прийняв у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:006:0164 на території тепер Гранівського старостинського округу Краснопільської сільської ради, набув на неї право власності 18.12.2001 р. шляхом отримання державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 00359-в, з 01.01.2002 р. у нього виник визначений ч.4 ст.81 ЗК України обов`язок у річний строк після набуття права власності здійснити її відчуження, - до 01.01.2003 р., чого зроблено не було, цивільним законодавством України не передбачено можливість продовження судом іноземним громадянам визначеного ч.4 ст.81 ЗК України строку відчуження земельної ділянки, то законних підстав для продовження строку для відчуження земельної ділянки немає.

Для захисту прав іноземців на отримання земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність шляхом успадкування положенням ч.4 ст.81 ЗК України встановлений річний строк на її відчуження, яке є імперативним і превалює над положенням п. 15 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, оскільки п.е ч.1 ст.140, п.д ч.1 ст.143 ЗК України передбачають примусове припинення права власності на земельну ділянку в разі невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк.

Встановлені судом факти і обставини підтверджуються такими доказами:

- копією паспорту громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 з нотаріально посвідченим перекладом з російської на українську мову (а.с.5-8);

- копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.01.2021 р., відповідно до яого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Гранів померла ОСОБА_3 (а.с.9);

- державним актом на право приватної власності на землю серії ВН 00359-в, виданим Гранівською сільською радою 18.12.2001 р., та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 13.10.2020 р., згідно з якими ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:006:0164 на території тепер Гранівського старостинського округу Краснопільської сільської ради Краснопільської об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області (а.с.10,11-13).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 259, 263, 264 ЦПК України,

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про продовження громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 строку для відчуження належної йому земельної ділянки площею 2,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:006:0164 на території Гранівського старостинського округу Краснопільської сільської ради Краснопільської об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області на один рік, - відмовити через безпідставність.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: