Справа № 375/895/20
Провадження № 2/375/75/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засіданн Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут гідроприладів», 03035, місто Київ, вул. Сурікова, 3, код ЄДРПОУ 14310098 про стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут гідроприладів» та просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 132 108 грн 15 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до записів трудової книжки він перебував у трудових відносинах з ДП «Київський науково-дослідний інститут гідроприладів» та відповідно до довідки №6/АДМ від 29.01.2020, виданої ДП «Київський науково-дослідний інститут гідроприладів» відповідач заборгував йому заробітну плату в сумі 132 108,15 грн. Позивач вказує на те, що з грудня 2014 фактично нарахована заробітна плата не виплачується в повному обсязі. А відтак позивач просить стягнути нараховану, проте не виплачену заробітну плату.

У судове засідання позивач не з`явився, натомість подав заяву згідно якої просить справу слухати у його відсутності та позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

30 березня 2021 року відповідач надіслав на адресу суду клопотання відповідно до якого просив розглядати справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами.

Разом з тим 30 березня 2021 року відповідач подав письмові пояснення по вказаній справі, у відповідності до яких останній зазначає що після звільнення позивач не звертався про отримання довідки про заборгованість по заробітній платі на день звільнення, тому розмір йому не відомий. До пояснень відповідач долучив довідку № 99/адм від 22 березня 2021 року про заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 , згідно до якої заборгованість на день звільнення складає 154735,05 грн. Окрім того відповідач вказує на те, що він визнає позовні вимоги та просить задовільнити їх в повному обсязі з урахуванням суми згідно довідки від 22 березня 2021 року.

12 квітня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить збільшити позовні вимоги, оскільки після ознайомлення з поясненнями відповідача та довідкою про заборговану заробітну плату станом на день звільнення, він довідався, що ним не було враховано заборгованість по заробітній платі за три місяці 2020 року, тому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 154 735 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот тридцять п`ять) гривень 05 копійок.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що наказом № 130-к від 21.08.2006 року позивача прийнято на посаду охоронця бази відпочинку «Рокитне» до ДП «Київський науково-дослідний інститут гідроприладів» та у відповдіності до наказу №6/к від 26.03.2020 його звільнено з роботи з 30.03.2020 у зв`язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно довідки №99/АДМ від 22.03.2021 заборгованість відповідача по заробітній платі складає 154735 грн 05 коп.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору (ст. 21 Закону «Про оплату праці»).

Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Заробітна плата повинна виплачуватися працівникові регулярно в робочі дні в строки, встановлені в колективному договорі, не рідше двох разів на місяць, не більше як через 16 календарних днів. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП України.

Відповідно до статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 233 КЗпП України, частина 2, встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно частини 1 статті 94 КЗпП України, статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Право на заробітну плату захищається й Конвенцією про захист заробітної плати № 95, яка ратифікована 31.01.1961 року. Відповідно до ст. 1 даної Конвенції, метою цієї Конвенції є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано.

За змістом пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)", усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості із заробітної плати у загальному розмірі 154735,05 грн. підлягають до задоволення.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 116 КЗпП України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 до Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут ГІДРОПРИЛАДІВ», про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут ГІДРОПРИЛАДІВ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 154 735 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот тридцять п`ять) гривень 05 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут гідроприладів» на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Рокитнянський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя О.І. Чорненька