Справа № 307/54/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Джуги С.Д.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) бюро Українина рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2020 року, головуючий суддя Гримут В.І., у справі за позовом Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою,

В С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) бюро України звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 15.10.2016 р. на автодорозі Київ-Чоп, ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який загинув на місці події.

За фактом наїзду на пішохода Головним управлінням національної поліції в Рівненській області 15.10.2016 р. відкрито кримінальне провадження № 0000218.

Мати потерпілого ОСОБА_3 здійснила поховання сина. Витрати на поховання склали 13540 грв.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Мати потерпілого з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано документи, що підтверджують витрати на поховання.

У зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 41.1. п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило регламентну виплату матері покійного в розмірі 13540 грн.

На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.

Рішенням Тячівського районного суду від 03 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Моторно (транспортне) бюро Україниподало апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 15.10.2016 р. до ЄРДР було внесено відомості про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 15.10.2016 р., приблизно 05-й год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, у напрямку м. Рівне, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

В результаті ДТП ОСОБА_2 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть внесеного виконкомом Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області за актовим написом № 13, 17.10.2016 року.

Доказів того, що ОСОБА_3 зверталася до МТСБУ із заявою про перерахування коштів ОСОБА_3 за поховання сина, а також доказів, що такі кошти їй були перераховані позивач суду не надав.

Разом з тим, відповідач надав до суду нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_3 від 18.10.2016 року про відшкодування їй шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди в якій загинув ОСОБА_2 , претензій до водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» ОСОБА_1 не має і наміру пред`являти позов не має.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) бюро України залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 19 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді