ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Єлізаренко І.А., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Калініної Олени Борисівни в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та кредит» про визнання припиненими зобов`язань за договорами, визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису про приватне обтяження, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого посилалися на те, що 23.05.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір № 262/08-ФЛ, згідно умов якого ПАТ «Фінанси та кредит» надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 59 381 доларів США. Відповідно до п.2.3. кредитного договору визначено, що кредитні кошти отримані позивачем, з метою придбання у власність транспортного засобу «VOLKSVAGEN TOUAREG». Отримавши грошові кошти від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 придбала транспортний засіб «VOLKSVAGEN TOUAREG» у власність. В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 262/08/02 від 23.05.2008 року, згідно умов якого ОСОБА_2 поручився перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором. Також, у якості засобу забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , між сторонами був укладений договір застави рухомого майна № 262/08/01 від 23.05.2008 року, відповідно до якого предметом застави виступив автомобіль «VOLKSVAGEN TOUAREG», державний номер НОМЕР_1 . ПАТ «Фінанси та кредит» було подано позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 200/15342/14), За результатами розгляду цивільної справи 28.11.2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Фінанси та кредит» було відмовлено в повному обсязі, оскільки заборгованість ОСОБА_1 перед банком відсутня, так як є погашеною. Отже зобов`язання є припиненим його належним виконанням. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.02.2019 року у задоволенні апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінанси та Кредит» Ірклієнко Ю.П. було відмовлено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/15342/14-ц від 28.11.2017 року - залишено без змін. Постанова Дніпровського апеляційного суду набрала законної сили в день її проголошення -06.02.2019 року. Також, Дніпровським апеляційним судом було встановлено та підтверджено висновки суду першої інстанції, щодо неправомірного та безпідставного завищення процентної ставки та порушення умов Кредитного договору.

Позивачі вказують, що в матеріалах цивільної справи № 200/15342/14 міститься квитанція від 12.06.2009 року про дострокове та повне погашення заборгованості за кредитним договором, яка підтверджує погашення ОСОБА_1 заборгованості за договором у повному обсязі в червні 2009 року, а тому кредитний договір № 262/08-ФЛ є припиненим в порядку ст. 599 ЦК України. Таким чином, оскільки кредитний договір № 262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, що забезпечений порукою відповідно до договору поруки № 262/08/02 від 23.05.2008 року та забезпечений заставою відповідно до договору застави № 262/08/01 від 23.05.2008 року, є припиненим, договір поруки та договір застави припинилися разом із основним зобов`язанням, а відповідний Запис № 1, який був зареєстрований Приватним нотаріусом Ярмолюк М.М. 23.05.2008 за № 7244916 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна має бути вилучений.

Крім відомостей у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 також містяться особливі відмітки про заборону відчуження автомобілю відповідно до кредитного зобов`язання перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», що суттєво ускладнює (унеможливлює) подальше вільне розпорядження об`єктом рухомого майна. Позивачі вказують, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб незаконно та безпідставно реалізував право вимоги за Кредитним договором № 262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, який на момент продажу активів банку, вже був погашений.

Оскільки, погашення боргу є обставиною, що унеможливлює повторне стягнення банком заборгованості шляхом реалізації права вимоги за зобов`язанням, що припинилось з дня його погашення, право вимоги за даним кредитним договором вже було реалізовано Фондом шляхом стягнення заборгованості і не може повторно розглядатися як актив Банку, що підлягав продажу на відкритих торгах. Право вимоги за кредитним договором № 262/08-ФЛ (забезпеченим заставою автомобілю) не мало реалізовуватись на відкритих торгах та не могло бути переданим іншій особі.

У зв`язку з цим позивачі просили суд визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № 262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , у зв`язку з належним виконанням; визнати припиненими зобов`язання за Договором поруки № 262/08/02 від 23.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 , у зв`язку з припиненням зобов`язання, забезпеченого ним; визнати припиненими зобов`язання за Договором застави транспортного засобу № 262/08/01 від 23.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням зобов`язання, забезпеченого ним; визнати протиправним та скасувати рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1576 від 02.07.2018 року в частині визначення активів ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», а саме права вимоги за кредитним договором № 262/08-ФЛ від 23.05.2008 року та Договором застави рухомого майна № 262/08/01 від 23.05.2008 року, укладеними між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 такими, що підлягають продажу на відкритих торгах 26.09.2018 року лот № F07GL29289; скасувати запис 1 про приватне обтяження, який був зареєстрований Приватним нотаріусом Ярмолюк М.М. 23.05.2008 за № 7244916 (зі змінами 16.05.2013, 07.05.2018, 11.10.2018), шляхом вилучення відомостей про наявність обтяжень (заборони відчужувати) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, які були зареєстровані на підставі Договору застави № 262/08/01 від 23.05.2008 року, укладеного між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , щодо обтяження транспортного засобу марки «VOLKSVAGEN TOUAREG», номер об`єкта - НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_1 ; витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі адвокат Калініна О.Б. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.05.2008 року між Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ Обласна Дніпропетровська філія та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №262/08-ФЛ, відповідно до якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності Кредитні ресурси в сумі 59 381 доларів США з оплатою процентів строком до 10.05.2015 року.

23 травня 2008 року між Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ Обласна Дніпропетровська філія та ОСОБА_2 (поручитель) з іншого боку та ОСОБА_1 (боржник) з третього боку було укладено договір поруки № 262/08/02, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 262/08- ФЛ від 23 травня 2008 року, укладеним між кредитором і боржником, відповідно до якого боржникові наданий кредит у розмірі 59381 доларів США, строком до 10 травня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом.

23 травня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», Філія «Дніпропетровське РУ» та ОСОБА_1 укладено договір застави автомобіля, відповідно до якого заставодавець передає в заставу заставодержателю транспортний засіб «VOLKSVAGEN TOUAREG», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що ПАТ «Фінанси та кредит» було подано позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до розрахунку банку заборгованість ОСОБА_1 перед Банком станом на 02.06.2015 року становить 25 451,37 доларів США, з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 20 862,12 доларів США, сума простроченої заборгованості по відсоткам 4 589,25 доларів США та пеня у розмірі 1 268 127,24 грн.

Відповідно до висновку аудиторської фірми «Ален Аудит» №2015-3-283 від 09.09.2015 року про розрахунок заборгованості по кредитному договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, за результати співставлення сум розрахованої заборгованості, виявлено відхилення по простроченій сумі процентів та сумі пені.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2016 року по даній цивільній справі було призначено судову економічну експертизу.

28.09.2016 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №1614/1615-16 від 23.09.2016 року.

Згідно висновків експертизи встановлено документальне підтвердження збільшення зобов`язання по кредитному договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», так з 30.09.2009 року процентну ставку підвищено з 14,6% до 17%.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем безпідставно завищено процентну ставку та порушено умови кредитного договору.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» залишено без задоволення. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що відповідно до Запису 1 з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, № витягу 58350871, застосовано приватне обтяження, застава рухомого майна автомобіль легковий «VOLKSVAGEN TOUAREG», VIN НОМЕР_5 , номер об`єкта: НОМЕР_6 , номер державної реєстрації НОМЕР_1 , яке зареєстровано 23.05.2008 року за № 7244916 Приватним нотаріусом Ярмолюк М.М. на підставі договору застави 262/08/01. Обтяжувач ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», Філія «Дніпропетровське Регіональне Управління». 11.10.2018 року Приватним нотаріусом Бочкарьовою А.В. змінено запис, вилучено обтяжувача - ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», Філія «Дніпропетровське Регіональне Управління», додано обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», підстава договір про відступлення прав вимоги за договором застави, 1144, 11.10.2018.

Відповідно до повідомлення про розрахунки за активами (майно) АТ «Банк «Фінанси та кредит», складеного Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнко Ю.П., покупцями 11.10.2018 року завершено проведення розрахунків за придбання наступних активів (майна): номер лоту F07GL29289 кредитний портфель, що складається з права вимоги за 10 кредитними договорами, автокредити, дата проведення торгів 26.09.2018 року.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UА- ЕА-2018-09-05-000033-b від 26.09.2018 року переможцем аукціону стало ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», номер лоту F07GL29289, найменування активів лоту: кредитний портфель, що складається з прав вимоги за 102 кредитними договорами авто кредити.

Відповідно до переліку проданих кредитних договорів згідно договору відступлення прав вимоги від 11.10.2018 року, кредитний договір № 262/08-ФЛ, дата отримання кредиту 23.05.2008 року, дата погашення кредиту -10.05.2015 року.

Встановлено, що відповідно до наданих заяв про переказ готівки в рахунок погашення заборгованості за договором 262/08 ФЛ від 23.05.2008 року ОСОБА_1 сплачено: 15 грудня 2008 року - 1400 доларів США, еквівалент у гривні - 10492,34 грн; 12 червня 2009 року - 1358, 30 доларів США, еквівалент у гривні - 10337,07 грн; 16 квітня 2009 року - 1350, 34 доларів США, еквівалент у гривні - 10397,62 грн; 17 листопада 2010 року - 1307 доларів США, еквівалент у гривні - 10371,96 грн; 12 червня 2009 року - 1324, 15 доларів США, еквівалент у гривні 10077, 18 грн; 13 серпня 2009 року - 1326, 88 доларів США, еквівалент у гривні -10269,26 грн; 22 вересня 2009 року - 614, 51 доларів США, еквівалент у гривні - 4920, 26 грн; 13 жовтня 2009 року - 10 956, 87 грн (кошти на купівлю іноземної валюти на аукціоні НБУ для погашення кредиту згідно кред.дог. 262/08- ФЛ від 23.05.2008 року; 07 грудня 2009 року - 22 452, 82 грн (кошти на купівлю іноземної валюти на валютному аукціоні НБУ для погашення кредиту згідно кред.дог. 262/08 ФЛ від 23.05.2008; 06 лютого 2009 року - 1411, 30 доларів США, еквівалент у гривні - 10 867,01 грн; 17 березня 2009 року - 1350 доларів США, еквівалент у гривні 10395 грн; 17 березня 2009 року - 1325,02 доларів США, еквівалент у гривні - 10202, 65 грн; 16 квітня 2009 року - 35,18 доларів США, еквівалент у гривні - 270,89 грн; 15 січня 2010 року - 365 доларів США, еквівалент у гривні - 2920,88 грн; 04 лютого 2010 року - 710 доларів США, еквівалент у гривні 568,85 грн; 16 лютого 2010 року - 300 доларів США, еквівалент у гривні 2400,60 грн; 16 лютого 2010 року - 20 доларів США, еквівалент у гривні - 160, 04 грн; 01 березня 2010 року - 1405 доларів США, еквівалент у гривні - 11225, 95 грн; 01 квітня 2010 року - 1971 доларів США, еквівалент у гривні -15620,18 грн.; 16 червня 2010 року - 3400 доларів США, еквівалент у гривні - 26908,28 грн; 30 липня 2010 року - 710 доларів США, еквівалент у гривні - 5604, 17 грн; 09 вересня 2010 року - 2550 доларів США, еквівалент у гривні - 20165, 91 грн; 02 листопада 2010 року - 950 доларів США, еквівалент у гривні - 7521,82 грн.; 16 листопада 2011 року - 1160 доларів США, еквівалент у гривні - 9260, 86 грн; 17 листопада 2010 року -2360 доларів США, еквівалент у гривні - 18728,25 грн; 08 лютого 2011 року - 2455,78 доларів США, еквівалент у гривні - 19511, 17 грн; 14 квітня 2011 року - 1250 доларів США, еквівалент у гривні - 9961, 63 грн; 19 квітня 2011 року - 1186 доларів США, еквівалент у гривні -9451, 47 грн; 16 червня 2011 року - 2439 доларів США, еквівалент у гривні - 19447, 37 грн; 30 вересня 2011 року - 4783 доларів США, еквівалент у гривні - 38133, 42 грн; 09 лютого 2012 року - 3500 доларів США, еквівалент у гривні - 27964, 65 грн; 22 березня 2012 року - 2200 доларів США, еквівалент у гривні 17567 грн; 19 липня 2012 року - 1230 доларів США, еквівалент у гривні - 9831,39 грн; 24 липня 2012 року - 2049 доларів США, 16377,66 грн; 21 вересня 2012 року - 1500 доларів США, еквівалент у гривні - 11989,50 грн; 10 грудня 2012 року - 1220 доларів США, еквівалент у гривні - 9751, 46 грн; 15 квітня 2013 року - 368, 32 доларів США, еквівалент у гривні 2943, 98 грн; 29 квітня 2013 року - 1000 доларів США, еквівалент у гривні 7993 грн; 31 травня 2013 року -490 доларів США, еквівалент у гривні - 3916, 57 грн; 25 червня 2013 року - 650 доларів США, еквівалент у гривні - 5195, 45 грн; 22 серпня 2013 року - 2000 доларів США, еквівалент у гривні 15986 грн; 03 жовтня 2013 року -1500 доларів США, еквівалент у гривні - 11989, 50 грн; 17 березня 2014 року - 577 доларів США, еквівалент у гривні 5539, 60 грн; 29 квітня 2014 року - 844 долари США, еквівалент у гривні 9585, 52 грн.

Таким чином судом встановлено, що усього готівки в рахунок погашення заборгованості за договором 262/08 ФЛ від 23.05.2008 року ОСОБА_1 сплачено з 15 грудня 2008 року по 29 квітня 2014 року 64152 доларів США 91 цент, еквівалент у гривні 511315 грн 06 коп.

Відповідно до п. 7.2. кредитного договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року договір набрав чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Відповідно до наданих позивачами доказів, на які вони посилалися, як на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором, а саме: рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року, судами було відмовлено у стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі того, що позовні вимоги банку є незаконними та необґрунтованими, так як позивачем безпідставно завищено процентну ставку та порушено умови кредитного договору, натомість відсутність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором зазначеними судовими рішеннями не встановлена.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи № 1614/1615 16 від 23.09.2016 року, на який також посилалися позивачі, встановлено документальне підтвердження збільшення зобов`язання по кредитному договору № 262/08 ФЛ від 23.05.2008 року, а саме підвищення процентної ставки з 30.09.2009 року з 14,6% до 17%, відсутність заборгованості за кредитним договором, даним висновком, не встановлена.

Відповідно до результатів аудиторської перевірки щодо вірності розрахунку за кредитним договором № 262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, проведеної АФ «АленАудит» від 09.09.2015 року № 2015 3-283, на який посилалися позивачі у позовній заяві, та представник позивачів в судовому засіданні, як на підставу своїх вимог, встановлено, що станом на 02.06.2015 року: прострочена заборгованість за основною сумою кредиту складає 20862 доларів США 12 центів; заборгованість по відсоткам відсутня.

На підставі наданих в судове засідання заяв про переказ готівки в рахунок погашення заборгованості за договором № 262/08 ФЛ від 23.05.2008 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 за період з 15 грудня 2008 року по 29 квітня 2014 року усього сплачено - 64152 доларів США 91 цент, еквівалент у гривні 511315 грн 06 коп, однак, які складові вартості кредиту були погашені зазначеною сумою, суд в судовому засіданні встановити не мав можливості.

Крім того, суд зазначив, що з метою доведення відсутності заборгованості за кредитним договором, позивачі, представник позивачів, користуючись наданими процесуальними правами, не подавали клопотання про призначення експертизи, та будь яких інших клопотань з метою встановлення обставини про відсутність заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості та недоведеності позовних вимог, зокрема, позивачами та їх представником не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 262/08 ФЛ від 23.05.2008 року.

За відсутності підстав для задоволення вимог позову в частині визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором № 262/08-ФЛ від 23.05.2008 року укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , у зв`язку з належним виконанням, суд дійшов висновку, що вимоги про: визнання припиненими зобов`язання за Договором поруки № 262/08/02 від 23.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 , у зв`язку з припиненням зобов`язання, забезпеченого ним; визнання припиненим зобов`язання за Договором застави транспортного засобу № 262/08/01 від 23.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням зобов`язання, забезпеченого ним; визнання протиправним та скасування рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1576 від 02.07.2018 року в частині визначення активів ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», а саме права вимоги за кредитним договором № 262/08-ФЛ від 23.05.2008 року та Договором застави рухомого майна № 262/08/01 від 23.05.2008 року, укладеними між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 такими, що підлягають продажу на відкритих торгах 26.09.2018 року лот № F07GL29289; скасування запису 1 про приватне обтяження, який був зареєстрований Приватним нотаріусом Ярмолюк М.М. 23.05.2008 за № 7244916 (зі змінами 16.05.2013, 07.05.2018, 11.10.2018), шляхом вилучення відомостей про наявність обтяжень (заборони відчужувати) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, які були зареєстровані на підставі Договору застави № 262/08/01 від 23.05.2008 року, укладеного між ПАТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , щодо обтяження транспортного засобу марки «VOLKSVAGEN TOUAREG», номер об`єкта - НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_1 , як похідні - також не підлягають задоволенню.

В своїй апеляційній скарзі апелянти посилаються на те, що відповідно до наданих ними розрахунків, станом на серпень 2016 року було повністю погашено заборгованість, що спростовує твердження суду про зворотне. Крім того, вказані розрахунки містять достатню інформацію, яка може ідентифікувати їх як такі, що стосуються кредитного договору №262/08-ФЛ. Апелянти вважають, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року, як доказ відсутності заборгованості за кредитом.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, з наступних підстав.

Відповідно до статті 509, статті 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 та частиною 2 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої ЦК України. Норми даної глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо), зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою, смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора, ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до п. 7.2. кредитного договору №262/08-ФЛ від 23.05.2008 року договір набрав чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

В матеріалах справи містяться копії рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року. Ознайомившись з текстами вказаних судових рішень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що судами було відмовлено у стягненні заборгованості за кредитним договором на підставі того, що позовні вимоги банку є незаконними та необґрунтованими, так як позивачем безпідставно завищено процентну ставку та порушено умови кредитного договору, натомість відсутність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором зазначеними судовими рішеннями не встановлена.А тому апелянти безпідставно посилаються на вказані судові рішення як на доказ відсутності заборгованості.

Також, відсутність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором не встановлена висновком судової економічної експертизи № 1614/1615 16 від 23.09.2016 року та результатами аудиторської перевірки щодо вірності розрахунку за кредитним договором № 262/08-ФЛ від 23.05.2008 року, проведеної АФ «АленАудит» від 09.09.2015 року № 2015 3-283.

Безпідставними є посилання апелянтів на виписки по особовому рахунку, оскільки з вказаних документів не можливо встановити відсутність заборгованості позивача ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором.

Інших доказів відсутності заборгованості за кредитним договором апелянтами не надано.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянтів про те, що суд першої інстанції не повідомив сторін про необхідність проведення експертизи для з`ясування обставин по даній справі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України), збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Таким чином, факт відсутності заборгованості повинні були довести позивачі по справі. Оскільки позивачі надали всі докази, які на їх думку підтверджують відсутність заборгованості, суд першої інстанції обгрунтовано ухвалив рішення в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наявних в матеріалах даної справи.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Калініної Олени Борисівни в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: І.А. Єлізаренко

М.Ю. Петешенкова