Справа № 1018/6654/12
Провадження 4-с-19/21
ухвала

Іменем України

01 квітня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.

при секретарі Буртовій О.Є.

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду в Київської області у відкритому судовому засіданні скаргу стягувача Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції на бездіяльність начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

19.03.2021 року ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції звернулось до Обухівського районного суду Київської області зі скаргою, в якій просить суд визнати бездіяльність начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у невжитті заходів щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, незаконною та зобов`язати його вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування заявлених вимог, заявником скарги зазначено, що Обухівським районним судом 08.10.2012 року по справі №2-н/1018/306/12 ухвалено рішення, яким задоволено вимоги ПАТ Центренерго в особі Трипільської ТЕС по стягненню боргу за теплопостачання з ОСОБА_1 , в сумі 1236,01 грн. та 107,30 грн. судового збору, про що видав судовий наказ. Оскільки боржник добровільно не виконував рішення Обухівського районного суду, ПАТ „Центренерго в особі Трипільської ТЕС заявник звернутися з заявою №10-2631 від 19.06.2020 року про примусове його виконання. Оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження заявник не отримував, то звернувся з клопотанням №10-696 від 09.02.21 року до начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМРУЮ (м. Київ) з проханням зобов`язати державного виконавця вжити заходів передбачених законодавством щодо відкриття виконавчого провадження за поданим 23.06.2020 року виконавчим документом №2-н/1018/306/12 щодо стягнення заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1 та направити на адресу заявника документи виконавчого провадження по вчинених виконавчих діях.

Враховуючи, що постанови про вчинення виконавчих дій та інших документів виконавчого провадження на адресу ПАТ «Центренерго» Трипільської ТЕС не надходило, то у стягувана є підстави вважати, що співробітниками ВДВС не було вчинено жоден, є виконавчих дій, а начальник Обухівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не здійснив контроль за дотриманням виконавської дисциплін державним виконавцем, який прийняв до свого виконання заяву Трипільської ТЕС №10-2631 від 19.06.2020 року, а тому просить вимоги скарги задовольнити.

Представник зявника скарги в судове засідання не з`явився,подав до суду заяву, в якій вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі та розглянути скаргу у його відсутність.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили та процесуальних заяв і клопотань до суду не подали.

Статтею 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається судом у десятиденний строк у судовому засіданні за участі стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються.

З огляду на вищевикладене, суд визнав за можливе розглянути скаргу без участі учасників по справі, які не з`явились в судове засідання.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вивчивши матеріали справи та виконавчого провадження, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до норм ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правиламим ч.1, п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в пункті 66 рішення у справі «Immobiliare Saffi проти Італії», заява №22774/93, зазначено, що ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Частинами другою, третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 08.10.2012 року по справі №2-н/1018/306/12 Обухівським районним судом Київської області ухвалено рішення, яким задоволено вимоги заяви ПАТ Центренерго в особі Трипільської ТЕС по стягненню боргу за теплопостачання з ОСОБА_1 , в сумі 1236,01 грн. та 107,30 грн. судового збору, про що видано судовий наказ.

Під час судового розгляду судом встановлено, що стягувач 19.06.2020 року звернувся до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про примусове стягнення з боржника ОСОБА_1 на його користь грошових коштів в сумі в сумі 1236,01 грн. та 107,30 грн. судового збору за судовим наказом №2-н/1018/306/12 від 08.10.2012 року , яка прийнята 23.06.2020 року

Оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження заявник не отримував, то звернувся з клопотанням №10-696 від 09.02.21 року до начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконай служби ЦМРУЮ (м. Київ) з проханням зобов`язати державного виконавця вжити заходів передбачених законодавством щодо відкриття виконавчого провадження за поданим 23.06.2020 року виконавчим документом №2-н/1018/306/12 щодо стягнення заборгованості за теплопостачання з ОСОБА_1 та направити на адресу заявника документи виконавчого провадження по вчинених виконавчих діях.

Постанови про відкриття виконавчого провадження чи по інших вчинених виконавчих діях на адресу ПАТ Центренерго в особі Трипільської ТЕС на момент звернення до суду та на час розгляду справи не надходили.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до останнього абзацу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилають адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Враховуючи, що постанов про вчинення виконавчих дій та інших документів виконавчого провадження на адресу Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» не надходило на адресу стягувача, то є підстави вважати, що співробітниками ВДВС, в тому числі начальником Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не було вчинено жодних виконавчих дій по заяві стягувача про прийняття до примусового виконання про стягнення з боржника ОСОБА_1 на його користь грошових коштів в сумі в сумі 1236,01 грн. та 107,30 грн. судового збору за судовим наказом №2-н/1018/306/12 від 08.10.2012 року.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» контроль за діяльністю державних виконавців та інших працівників органів державної виконавчої служби здійснюють органи примусового виконання рішень, визначені у статті 6 цього Закону, в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.10 Положення про міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, затверджене наказом МЮУ 23.06.2011 року №1707/5 та зареєстроване МЮУ 23.06.11 за №759/19497, начальник міжрегіонального управління: очолює міжрегіональне управління, здійснює керівництво його діяльністю і підвідомчими органами та установами юстиції, представляє міжрегіональне управління у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та несе персональну відповідальність за організацію та результати діяльності міжрегіонального управління перед Міністром юстиції України; приймає у межах наданих повноважень рішення про заохочення притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців міжрегіонального: управління; здійснює контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни міжрегіональному управлінні та установах нотаріату;

Відповідно до статей 447-449 ЦПК України та ч.1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З вищевикладених встановлених судом обставин вбачається, що начальник Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМРУЮ (м. Київ) не здійснив контроль за дотриманням виконавської дисципліни державним виконавцем, який прийняв до свого виконання заяву Трипільської ТЕС №10-263 від 19.06.2020 року, яка була прийнята 23.06.2020 року в порушення вимог вищенаведених норм правових актів, а отже ним допущено бездіяльність, яка є незаконною.

Доводи заявника скарги щодо незаконної бездіяльності, яка допущена начальником Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМРУЮ (м. Київ), яка полягає у не здійсненні контролю за дотриманням виконавської дисципліни державним виконавцем, який прийняв до свого виконання заяву Трипільської ТЕС №10-263 від 19.06.2020 року не були спростовані належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України.

Відповідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2016 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Вимога скарги щодо зобов`язання начальника Обухівського міськрайонного відділу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) негайно (протягом З робочих днів) вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу - судовому наказу по справі № 2-н/1018/306/12 та направити на адресу Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» (087.20, м. Українка, вул. Промислова, 1) копії документів по вчинених виконавчих діях не підлягає задоволенню, оскільки дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши вищенаведені норми правових актів, суд дійшов висновку, що викладені у скарзі доводи в цій частині вимог є необґрунтованими й такими, що в повній мірі спростовуються висновками щодо застосування норм права, викладеними в постанові постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2016 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» та доводи скарги в цій частині зводяться до власного тлумачення заявником закону, що суперечить чинному законодавству та не можуть бути підставою для задоволення такої вимоги скарги, оскільки суд невправі зобов`язувати до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення вимог заявника скарги в частині щодо , які суд вважає обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 447, 449, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції на бездіяльність начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), задовольнити частково.

Визнати бездіяльність начальника Обухівського міськрайонного відділу ДВС центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо обов`язку здійснити контроль за дотриманням виконавської дисципліни державним виконавцем, який прийняв до свого виконання заяву Трипільської ТЕС №10-263 від 19.06.2020 року про прийняття до примусового виконання про стягнення з боржника ОСОБА_1 на його користь грошових коштів в сумі в сумі 1236,01 грн. та 107,30 грн. судового збору за судовим наказом №2-н/1018/306/12 від 08.10.2012 року, незаконною.

Зобов`язати начальника Обухівського міськрайонного відділу ДВС центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити контроль за дотриманням виконавської дисципліни державним виконавцем, який прийняв до свого виконання заяву Трипільської ТЕС №10-263 від 19.06.2020 року про прийняття до примусового виконання про стягнення з боржника ОСОБА_1 на його користь грошових коштів в сумі в сумі 1236,01 грн. та 107,30 грн. судового збору за судовим наказом №2-н/1018/306/12 від 08.10.2012 року.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В.Потабенко