СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20414/19

пр. № 2/759/524/21

15 березня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Проневич В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 44 000,00 грн. та судових витрат. Обгрунтовуючи, свої вимоги тим, що у ніч з 17.08.2019 на 18.08.2019 о 3 год. ранку відбулось залиття її квартири АДРЕСА_3 , яка належить позивачу на праві власності. Згідно акту обстеження квартир 6 та 9 житлового будинку АДРЕСА_4 від 21.08.2019 року залиття сталось у зв`язку з халатним відношенням мешканців кв. №9 до обов`язку утримання внутрішньоквартирних мереж, а саме порив підводки в санвузлі. Згідно висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_3 після її залиття від 30.09.2019 року вартість проведення відновлювального ремонту складає 44 000,00 грн. з ПДВ., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати.

Ухвалою суду від 06.11.2019 року відкрито провадження по справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, заперечував свою вину в залитті квартири позивача, посилаючись на те, що позовні вимоги не підтверджені жодним доказом. Дійсно вночі з 17.08.2019 на 18.08.2019 відповідач прокинувся і побачив воду на підлозі своєї квартири. Він прибрав воду, яка, як йому здалося, з`явилась у зв`язку з проривом патрубка, який іде від системи водопостачання до унітазу, про що можливо повідомив представника позивача. Проте, під час детальнішого огляду цього патрубка це припущення не підтвердилося. На цьому патрубку просто був конденсат. Причина появи води на підлозі в квартирі відповідача в ту ніч йому невідома. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача направила до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що істинну причину залиття встановлено безпосередньо під час ліквідації наслідків аварії у ніч з 17 на 18 серпня 2019 року, а саме халатне відношення мешканців кв. №9 до обов`язку утримання внутрішньоквартирних мереж, що підтверджується актом від 21.08.2019. В свою чергу у відзиві на позовну заяву відповідач не спростував вищезазначених обставин та не надав доказів відсутності своєї вини.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі у зв`язку зі встановленою виною відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, у зв`язку з відсутністю доказів протиправності дій відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності на лежить квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.06.2018 року.

Відповідно до акту від 21.08.2019 року, затвердженого начальником ЖЕД-5, який був складений на предмет обстеження кв. № 6,9 по АДРЕСА_4 щодо залиття в кв. 6, залиття сталось 18.08.2019 у зв`язку з халатним відношенням мешканців кв. №9 до обов`язку утримання внутрішньоквартирних мереж, а саме порив підводки в санвузлі (висновки залиття встановлювала аварійна служба КП «ККОЖФ Святошинського району м. Києва). Мешканець кв. № 9 в телефонній розмові від підпису відмовився. На момент обстеження в кв. № 6 мешканець кв. № 9 доступ в помешкання комісії не надав.

Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири № 6 після її залиття (потопу), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , складеного ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» 30.09.2019 року, кошторисна вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_3 , склала 44 000,00 грн. з ПДВ.

Згідно довідки від 24.09.2019 року до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_3 про залиття її квартири за адресою: АДРЕСА_3 внаслідок недбалості сусіда кв. № 9, а саме ОСОБА_4 . В ході проведення перевірки по матеріалу було здійснено вихід працівниками поліції за вищевказаною адресою, на дзвінки та стуки двері ніхто не відчинив, на залишені повідомлення до ОВС ніхто не прибув та не телефонував.

Згідно листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.12.2019 року об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 .

Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45, власник квартири зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вина відповідача щодо залиття квартири позивача встановлена на підставі акту від 21.08.2019 року, який складений комісією у складі: головного інженера, майстра тех.дільниці, слюсаря-сантехніка та який затверджений начальником ЖЕД-5, де за висновком комісії встановлено, що залиття сталось 18.08.2019 у зв`язку з халатним відношенням мешканців кв. АДРЕСА_2 до обов`язку утримання внутрішньоквартирних мереж, а саме порив підводки в санвузлі (висновки залиття встановлювала аварійна служба КП «ККОЖФ Святошинського району м. Києва).

Враховуючи вище викладене, суд вбачає в діях відповідача порушення законних прав та інтересів позивача, оскільки про це свідчать надані суду докази, які ніяким чином не спростовані відповідачем, який в силу ч.1 ст. 81 ЦПК України також має обов"язок по доведенню доводів своїх заперечень.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідач у добровільному порядку завдану позивачу матеріальну шкоду не відшкодував. У спростування вищезазначеного відповідачем будь-яких доказів не надано. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 44 000,00 грн.

Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи.

Суд звертає у вагу і на те, що представник відповідача, будучи присутнім у судовому засіданні, заперечував проти позову лише з підстав ненадання позивачем доказів на підтвердження вини відповідача.

Отже, на основі повного та всебічного з`ясування обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про доведеність вини відповідача у залитті квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності позивачу.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. та 4 000,00 грн. відшкодування вартості проведеної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст. ст. 76-81, 141, 263 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) суму відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 44 000 (сорок чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп., витрати щодо визначення вартості відновлювального ремонту у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу. Повний текст рішення виготовлено 13.04.2021 року.

Суддя Коваль О. А.