Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1628/20
Провадження № 2/433/111/21
Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого суддіПевної О.С.,
за участю секретаря судового засідання Цимбалюк С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадження в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовомАКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості,
Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 стягнення з останнього заборгованості за договором №б/н від24.01.2011в сумі 132028,60грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від24.01.2011, відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого, у подальшому, збільшився до 2000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом на заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на31.08.2020 за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 132028,60грн., яка складається з: 1979,97грн. - заборгованість за тілом кредиту;130048,63грн. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 24.01.2011 по 21.08.2018.
У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі132028,60 грн., а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 2102,00 грн.
Ухвалою судді Троїцького районного суду Луганської області від 10 грудня 2020року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання позивач свого представника не направив, в позовній заяві просив справу розглядати без участі представника, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Причини неявки відповідача суду невідомі, про дату, місце та час судового засідання відповідач повідомлявся завчасно, належним чином. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, зустрічні позови до суду не пред`являв.
Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено наступне.
24 січня 2011року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.16).
За змістом цієї анкети-заяви відповідач ознайомлений та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були йомунадані у письмовому вигляді, зобов`язується регулярно ознайомлюватися зі змінами тарифів на сайті Приватбанку, а також погоджується з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між нимта банком договір про надання банківських послуг.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 24.01.2011станом на31.08.2020, яка підлягає стягненню, становить132028,60грн., яка складається з: 1979,97грн. - заборгованість за тілом кредиту;130048,63грн. заборгованість за відсотками за період з 24.01.2011 до 21.08.2018(а.с.6-9).
Відповідно до положень ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. 1048,1050 ЦК України про сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як вбачається з матеріалів справи, у Анкеті-заяві містяться лише анкетні дані відповідача. Відповідно до Витягу з Умов та правил наданнябанківськихпослуг банк у разіприйняття позитивного рішеннявипускаєклієнтукартку на підставі Заяви. Разом з тим, з копіїАнкети-заяви неможливовстановити, яке самерішеннябулоприйнято банком та тип банківськоїкартки, яку отримаввідповідач: «Універсальна, 30 днівпільговогоперіоду», «Універсальна, 55 днівпільговогоперіоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разіїїотримання, а, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньозалежитьвід типу банківськоїкартки.
У анкеті-заявіпозичальникавід24.01.2011, не зазначенобажанийкредитнийліміт за платіжноюкарткою, процентну ставку, крім того, у заявівідсутніумови договору про встановленнявідповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушеннязобов`язання у виглядігрошовоїсуми та їївизначеногорозміру.
Таким чином, анкета-заява не дає однозначного уявлення про істотні умови кредитного договору, який укладається.
Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с.14) та довідка про надані кредитні картки за кредитним договором №б/н укладеним між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (а.с.15) є внутрішніми документами банку і не містять ні дати видачі, ні прізвища, імені, по батькові представника банку, який склав довідку та його посади. А тому, не можуть бути допустимими доказами в розумінні ст.78 ЦПК України.
Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.
Умови та Правила надання банківських послуг не засвідченні належним чином та не містять підпису боржника, що не може вважатися належним та допустимим доказом.
Додана до позову роздруківка витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача із саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку.
Копія наказу банку щодо затвердження Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів (а.с.42) також не підтверджує, що відповідач ознайомився саме з цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку.
Згідно з вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Відповідно до постанови від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що до правовідносин між Приватбанком та позичальником стосовно отримання споживчого кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк».
За відсутності письмового підтвердження про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, нарахування пені та штрафів, та інших істотних умов кредитного договору, Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником.
Позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», однак анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку не містить вказівки на те, що довідка про умови кредитування є складовою частиною укладеного між сторонами договору.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, нарахування пені та штрафів наданий банком Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У вищезазначеній Постанові Великої Палати Верховного Суду вказано на те, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Тому суд приходить до висновку, що кредитним договором, укладеним між сторонами у письмовій формі шляхом підписання анкети-заяви, не визначено розмір процентів за користування кредитними коштами, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.
Щодопозовнихвимог про стягненнязаборгованості за тілом кредиту, судвиходить з наступного.
Із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 по договору №б/н (а.с.10-13) та розрахуну заборгованості за договором №б/н від 24.01.2011 (а.с.6-9), в якому містяться відомості про рух грошових коштів, вбачається, що відповідачем фактично використано кредитних коштів на загальну суму 1981,30грн., а сплачено в рахунок погашення заборгованості 5031,85грн.
Частину із сплачених коштів позивачем безпідставно було спрямовано на погашення заборгованості по пені (штрафам), комісії, процентам, тощо. Між тим, анкета-заява від 24.01.2011не містить визначення домовленості сторін про нарахування відсотків, пені та комісії.
За таких обставин, всі суми, що сплачувалися відповідачем в межах погашення заборгованості за анкетою-заявою від24.01.2011, і які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.
З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 2101,00 грн. (а.с.1), тому у відповідності до ст.141 ЦПК України, враховуючи відмову в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.12,13,80,81,89,141,259,263-268, 280-282, 289 ЦПК України, ст.525,526,610,612,1054 ЦК України, суд
Відмовити АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 .
Суддя О.С.Певна