Справа № 333/3198/20
Пр. № 2/333/243/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді: Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
позивача: ОСОБА_1
представника позивача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визначення місця проживання дитини з батьком, звільнення від сплати аліментів,
23.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_5 про визначенням місця проживання їх спільної дитини з батьком - позивачем по справі. 11.08.2020 р. позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог, в якій заяви додаткову вимогу про звільнення його від сплати аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
25.06.2016 року між ним та відповідачкою зареєстрований шлюб. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2018 року шлюб між ними розірваний, після розірвання шлюбу відповідачка іменується дошлюбним прізвищем « ОСОБА_4 ». Після розірвання шлюбу, син проживав разом з матір`ю, ОСОБА_4 до 2020 року за різними адресами, оскільки відповідач винаймала житло. Кожні вихідні за домовленістю з Відповідачем, він забирав сина до себе. В лютому 2020 року ОСОБА_4 відмовилась забирати їх сина до себе. У зв`язку чим він звернувся до правоохоронних органів. А в травні 2020 р. перевезла дитячі речі йому. З лютого по травень 2020 року Відповідачка лише раз навідала, під час передачі дитячих речей. Він ніколи не чинив перешкод у спілкуванні сина та матері. З того часу вихованням сина займається він та його родичі. Відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню, не бере участі у догляді за сином, не займається та не цікавиться розвитком ОСОБА_6 . Позивач вказує, що він офіційно працевлаштований в Головному управлінні національної поліції в Запорізькі області з 2014 року і по теперішній час і має стабільний самостійний дохід. Проживає у квартирі, що належить його батькові. В квартирі створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Зазначає, що робота знаходиться неподалік від місця його проживання, графік роботи надає йому можливість відводити дитину до дитячого садку, займатися із ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього, забезпечуючи йому при цьому належний розвиток. Позивач зазначає, що разом ним та його сином мешкають батьки позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які завжди приділяли достатньо уваги сину, піклувались про нього та забезпечують разом з ним належне виховання та утримання. Позивач зазначає, що він спиртні напої не вживає, не палить, за місцем роботи і проживанням характеризується позитивно. Він не має наміру перешкоджати Відповідачці в здійснені її прав та обов`язків щодо їх сина.
У Вознесенівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відрито виконавче провадження АСВП № 55602867.
Позивач зазначає, що наявні підстави для звільнення його від аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 .
На підставі вищевказаного, позивач просить:
- визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
- стягнути з відповідачки на його користь понесені ним витрати на сплату судового збору.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2020 року дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2020 р. прийнята до розгляду заява позивача про збільшення позовних вимог.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, зазначених в позові, відносно ухвалення заочного рішення по справі не заперечували.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлялась, на зареєстровану адресу проживання судом надсилались судові повістки, які повернулись до суду, оскільки відповідачка відмовилась їх отримувати. З урахування положень ч. 4 п. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Відзиву на позов відповідач не подавала, будь-яких інших заяв, клопотань не заявляла суду.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, керуючись ст.ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд даної справи, а саме: у відсутність відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце слухання повідомлені, надали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, відносно задоволенні позову не заперечують. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, надала суду висновок про визначення місця проживання дитини.
Суд, вислухав пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, інші докази по справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
З паспорту позивача, довідки Відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району УДРФО від 12.05.2020 р., вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою, окрім нього, мешкають ОСОБА_8 , 1970 р.н., ОСОБА_7 , 1970 р.н., а з лютого 2020 р. - малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Актом про фактичне проживання особи, складеного 22.06.2020 р. Відповідно до побутовою характеристики, позивач за місцем проживання характеризується позитивно.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , пояснила, що вона є матір`ю позивача та бабусею малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6 . Відповідачка є її колишньою невісткою. Пояснила, що після розірвання шлюбу між відповідачкою та її сином, її онук ОСОБА_6 мешкав з матір`ю, на вихідні вона привозили його до них додому. В лютому 2020 р. вона привезла на вихідні ОСОБА_6 , а після вихідних і в подальшому не захотіла забирати онука, сказала «залиште його собі», і з цього часу він мешкає в них з позивачем. Позивач виховує та утримує свого сина, дитина мешкає в належних умовах. Відповідачка на зв`язок не виходить, до дитини не приходить, її життям не цікавиться, не утримує дитину. Свідок зазначила, що вона та її чоловік - батько позивача, допомагають їх сину доглядати та виховувати онука.
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , пояснила, що вона живе по сусідству з позивачем та його батьками, а також товаришує з родиною позивача, їй відомо, що з лютого 2020 р. по теперішній час малолітній син позивача - ОСОБА_4 ОСОБА_6 мешкає з батьком, бабусею та дідусем за адресою АДРЕСА_1 . Позивач займається вихованням сина, водить його до дитячого садочка, доглядає його, утримує, в нього з дитиною гарні відносини. Матір дитини - відповідачку по справі з лютого 2020 р., вона бачила.
Згідно з інформацією, наданою Закладом дошкільної освіти (Ясла-садок) №154 «Сонячне місто» Запорізької міської ради 29.09.2020 р. та 08.02.2021 р., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - є вихованцем дошкільного навчального закладу (ясел-садка) комбінованого типу №154 «Сонячне місто» Запорізької міської ради Запорізької області групи «Сонячні промінчики» з 27.08.2020 року. За час перебування дитини в закладі ОСОБА_4 була в дошкільному закладі один раз, 22.09.2020 р. Доглядає за дитиною, приводить та забирає, слідкує за станом здоров`я хлопчика, відвідує батьківські збори, сплачує квитанції за харчування в дошкільному закладі - його батько, ОСОБА_3 . Адреса мешкання, яка вказана в анкеті дитини: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації, наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 09.10.2020 р.,01.02.2021 р., дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на обліку в Центрі з народження, спостерігалася дільничним лікарем педіатром ОСОБА_10 за адресою мешкання: АДРЕСА_3 . В лютому 2018 року дитина вибула з-під спостереження Центру через зміну адреси мешкання на АДРЕСА_4 . В травні 2020 року батьком дитини, ОСОБА_3 , укладено декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з лікарем педіатром Центру ОСОБА_11 , та вказано нову адресу мешкання АДРЕСА_1 . З травня 2020 року мати жодного разу не відвідувала лікаря та' не цікавилась станом здоров`я дитини. Піклування про стан здоров`я та догляд за дитиною, супровід при відвідуванні лікарів здійснює тільки батько. Всі призначення лікарів та профілактичні заходи виконуються в повному обсязі.
Відповідно до висновку спеціаліста-психолога громадської організації «Об`єднання психологів та психоаналітиків «Взаємодія» ОСОБА_12 від 09.06.2020 р., під час спілкування з дитиною ОСОБА_6 у нього було виявлено затримку психомовленого розвитку, спостерігаючи взаємодію дитини з батьком, психолог дійшла до висновку, що у малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6 сформована надійна прив`язаність до батька, визначити більшу емоційну прив`язаність дитини до будь-кого з батьків не можливу, оскільки на консультації психолога матір дитини не була присутня.
З довідки Вознесенівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.02.2020 р. вбачається, що позивач працює в Головному управлінні Національної поліції України в Запорізькій області та отримує стабільно заробітну плату.
Відповідно до довідок, виданих КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 19.06.2020 р., на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога ОСОБА_3 не перебуває.
Відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 03.07.2020 р. Згідно інформації наданої Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району, як органом опіки та піклування від 29.10.2020 р., спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради обстежити умови проживання за вищевказаною адресою проживання відповідачки не виявилось можливим, оскільки відповідачка ОСОБА_4 , такої можливості не надала.
Відповідно до висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як органу опіки та піклування від 03.03.2021 р., малолітній ОСОБА_6 проживає разом з батьком ОСОБА_3 , 1993р.н., за адресою: АДРЕСА_1 . Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснено обстеження умов проживання за вказаною адресою, за результатами якого встановлено, що для проживання та виховання малолітнього ОСОБА_6 створені належні умови, а саме: ліжко, іграшки, різноманітні меблі, одяг та взуття по сезону, продукти харчування. Відділом по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з ОСОБА_4 проведено телефонну бесіду, в ході якої вона повідомила, що за адресою: АДРЕСА_5 не проживає, винаймає помешкання в іншому районі м. Запоріжжя, але повідомити адресу свого фактичного місця проживання та надавати будь-які пояснення відмовилась. На запит відділу по Вознесенівському району служби (управління), справах дітей Запорізької міської ради Запорізьким міським цент соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі-Центр) проведена оцінка соціальних потреб ОСОБА_3 , за підсумками якої встановлено, що батько достатній рівень виховного потенціалу та здатен виконувати батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини. Провести оцінку потреб ОСОБА_4 щодо її здатності виконувати батьківські обов`язки і вихованню та утриманню дитини не виявилось можливим через відсутність її за місцем проживання та небажання самої ОСОБА_4 співпрацювати з цього приводу з Центром. Доглядає за дитиною, приводить та забирає з дитячого садочка, слідкує за станом здоров`я, відвідує батьківські збори, сплачує необхідні кошти його батько ОСОБА_3 , ОСОБА_3 працює в Головному управлінні національної поліції Запорізькій області, отримує щомісячний дохід, про що надав відповідні документи. Бесіда з малолітнім ОСОБА_6 з метою з`ясування його думки стосовно визначення місця його проживання не проводилась через малий вік дитини. Враховуючи, що дитина тривалий час проживає з батьком, він займається її вихованням та утриманням, районна адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки піклування, вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з батьком ОСОБА_3 .
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкування з дитиною та приймати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Також, статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснив, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
В судовому засіданні встановлено, що матір дитини - відповідачка по справі, за весь період розгляду справи з`явилась один раз до суду - в підготовче засідання, при цьому свою позицію відносно позовних вимог будь-яким чином не зазначила, відзиву із запереченнями відносно позовних вимог чи з визнанням позову суду не надала. З урахуванням категорії справи, з метою встановлення всіх обставин по справі, явка відповідачки в судові засідання по цій справі визнавалась обов`язковою для надання пояснень по справі, але остання відмовлялась отримувати судові повістки, виклики суду, здійснені в телефонному режимі проігнорувала. Із заяв Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району щодо визначення місця проживання дитини вбачається, що відповідачка не виявила бажання надати доступ працівникам служби у справах дітей для обстеження її місця проживання, свою позицію відносно визначення місця проживання її дитини не повідомила. Дані обставини свідчать про байдужість відповідачки відносно вирішення питання про визначення місця проживання її дитини з батьком.
З огляду на зазначені норми закону та враховуючи фактичні обставини справи, оскільки судом встановлено, що дитина ОСОБА_4 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком - позивачем по справі з лютого 2020 р., тобто вже більше року, зі згоди матері, батько дитини здійснює належний догляд за сином, турбується про нього та забезпечує належний розвиток і його виховання, будь-яких перешкод позивач у спілкуванні з дитиною відповідачу не чинить, у малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6 сформована надійна прив`язаність до батька, матір своїх заперечень відносно проживання дитини з батьком не заявила, обставин, за яких дитина не могли б проживати з батьком судом не встановлено, суд приходить до висновку, що місце проживання дитини необхідно визначити з його батьком - ОСОБА_3 .
Згідно ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Судом встановлено, що дитина ОСОБА_4 ОСОБА_6 , з лютого 2020 р. і по теперішній час, фактично постійно мешкає з батьком - позивачем по справі, а не з матір`ю, на користь якої за вищевказаним рішенням суду стягуються аліменти на утримання цієї дитини. Обставин, що дитина проживає у батька без згоди матері, судом не встановлено. Суд дійшов висновку, що місце проживання дитини ОСОБА_4 ОСОБА_6 необхідно визначити за місцем проживання батька - позивача по справі. Суд вважає, що дані обставини мають істотне значення для вирішення питання про звільнення позивача від сплати, присуджених судом аліментів на користь відповідачки.
Позивач просить звільнити його від сплати аліментів, починаючи з дня пред`явлення цих вимог, тобто з 11.08.2020 р.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.
З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 157, 159, 160, 197 СК України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 7, 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 280,281, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визначення місця проживання дитини з батьком, звільнення від сплати аліментів, - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , витрати на сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 19.04.2021 р.

Суддя: І.Й. Наумова