Справа № 458/1131/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області

у складі судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Матківської Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що йому як голові домогосподарства, належить будинок під АДРЕСА_1 , що підтверджується будинковою книгою. У вказаному будинку, окрім позивача, його дружини ОСОБА_3 , дочки ОСОБА_4 , онуки ОСОБА_5 , онука ОСОБА_6 , також зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 , який не перебуває з ним в родинних відносинах, оскільки шлюб між ним та дочкою позивача розірвано. Відповідач не проживає за зазначеною адресою з 2017 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. Факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне розпорядження і користування своїм майном, він позбавлений можливості оформити субсидію. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно будинкової книги ОСОБА_1 , як голова домогосподарства, зареєстрований на проживання в АДРЕСА_1 (а.с. 6-11).

Відповідно до записів будинкової книги, у вказаному житловому будинку зареєстрований, в тому числі, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області №1432 від 27 листопада 2020 року, в будинку АДРЕСА_1 , серед інших осіб, зареєстрований на проживання ОСОБА_2 (а.с. 13).

З акту обстеження матеріально-побутових умов в господарстві від 25 листопада 2020 року відомо, що ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 не проживає більше двох років (а.с. 12).

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, відповідач у справі ОСОБА_2 з 26.05.2012 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 та з 2017 року не проживає за вищевказаною адресою, а відтак втратив право на користування вказаним житловим приміщенням.

Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке, шляхом зняття з реєстрації, наміру не виявляє, проте позовні вимоги позивача визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд дійшов висновку, що право власності позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи, те що позивач ОСОБА_1 при поданні до суду позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 850,80 грн, згідно банківської квитанції Ощадбанк № 8 від 07.12.2020, то поверненню йому підлягає 50 відсотків судового збору, тобто 425,40 грн.

Керуючись ст. 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Турківському районі Львівської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в розмірі 50 відсотків судового збору, а саме в сумі 425,40 грн, який було сплачено згідно банківської квитанції Ощадбанк № 8 від 07.12.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного сулу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 16 квітня 2021 року.

Суддя З.М. Коліщук