Справа № 308/5695/19
Провадження № 22-ц/4806/568/21
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

15 квітня 2021 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Готра Т.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Луганський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою, Львівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою Мукачівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 березня 2020 року, ухвалене суддею Івановим А.П.,

в с т а н о в и л а :

Мукачівський прикордонний загін Державної прикордонної служби України подав апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2020 разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На обґрунтування пропуску строку зазначає, що Мукачівський прикордонний загін Державної прикордонної служби України не був учасником цієї справи, а відтак їх представник не брав участі у судових засіданнях, про існування оскаржуваного рішення апелянт довідався 05.03.2021, коли ним було зареєстровано рапорт заступника начальника прикордонного загону з персоналу полковника Олійника А.В., до якого було долучено рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.03.2021. При цьому вважають, що оскаржуваним рішенням порушено права Мукачівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи убачається, що Мукачівський прикордонний загін Державної прикордонної служби України не був учасником цієї справи, рішення суду йому не направлялося. Про існування оскаржуваного рішення апелянт довідався 05.03.2021, коли ним було зареєстровано рапорт заступника начальника прикордонного загону з персоналу полковника Олійника А.В., до якого було долучено рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04.03.2021 (що підтверджується копією рапорту, який долучений до апеляційної скарги), а апеляційна скарга подана 01.04.2021 (що підтверджується трекінгом поштового відправлення, перевіреним згідно з штрихкодом на конверті поштового відправлення апеляційної скарги), тобто у 30-деннний строк, визначений законом на апеляційне сокарження рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, а саме: апелянтом не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Мукачівський прикордонний загін просить відстрочити йому сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до початку розгляду справи по суті, посилаючись на ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», та зазначає, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб.

Вирішуючи подане клопотання, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказане дає підстави дійти висновку, що заявлене клопотання безпідставне, оскільки апелянтом не наведено жодної умови, визначеної ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

У справі "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia, заява № 26746/05, п. 108-112) суд нагадує, право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим; це допускається, оскільки право доступу за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб (Ashingdane v. the United Kingdom, 8225/78, п. 57).

Разом з тим, Європейський Суд вважає, що встановлюючи таке регулювання, Договірні держави користуються певною свободою розсуду; застосовані обмеження не повинні обмежувати доступ, що залишається індивідууму таким чином або в такій мірі, що сутність права порушується; обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законної мети і якщо не існує розумного співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, яку потрібно досягти; національні суди надають звільнення від судових зборів тим заявникам, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію (Marina v. Latvia, № 46040/07, п. 50, 52); такі особливості, як здатність заявника сплатити судові збори, та стадія розгляду справи, враховуються при оцінці того, чи був порушений доступ до суду (Paykar Yev Haghtanak Ltd v. Armenia, № 21638/03, п. 48); обмеження суто фінансового характеру, які абсолютно не пов`язані з перспективами успішності позову, повинні бути предметом особливо суворого розгляду з точки зору інтересів правосуддя (Podbielski and PPU Polpure v. Poland, № 39199/98, п. 65).

Зазначена позиція аналогічна висновкам, які містяться в ухвалі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №0240/3680/18-а.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з ст.4 та п.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином за подання апеляційної скарги у даній справі ставка судового збору складає 1 152,60 грн (768,40 х 150% = 1 152,60), які необхідно сплати за наступними банківськими реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37975895;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО) : 899998;

Рахунок отримувача: UA0007493

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ____(ПІБ чи назва позивача).

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити апелянта та надати йому строк на протязі десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків скарги.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Поновити Мукачівському прикордонному загону Державної прикордонної служби України строк на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 березня 2020 року.

У задоволенні клопотання Мукачівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Мукачівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 березня 2020 року залишити без руху, про що повідомити скаржника та надати строк на протязі десяти днів з дня отримання ухвали для надання доказу сплати судового збору у розмірі, визначеному цією ухвалою.

Роз`яснити апелянту, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк не усуне недоліки апеляційної скарги шляхом подання або надіслання квитанції про оплату судового збору, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню скаржнику.

Суддя: Т.Ю. Готра