Справа № 636/2496/20
Провадження№2/642/213/21
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

06 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання- Добронос Д.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, в якому просить суд позбавити батьківських прав відповідача у відношенні до їх малолітніх дітей: сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з серпня 2013 року позивач ОСОБА_5 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10.10.2018 року шлюб між ними було розірвано. Діти після розлучення проживають з матір`ю До теперішнього часу місце перебування відповідача, позивачу не відомо. Батько не виявляє щодо дітей батьківського піклування та взагалі не хоче їх бачити. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо їх виховання, вихованням дітей ніколи не займався, не піклується про духовний і фізичний розвиток дітей, нічого не знає та про їх стан здоров`я, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає та не має такого наміру, що має суттєве значення, оскільки через таке ставлення з боку відповідача, позивач та діти опинились у скрутному матеріальному становищі. Крім того, відповідач не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу.

У зв`язку з викладеним позивач зазначає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх дітей.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07.10.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

26.02.2021 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити, та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у передбачений законом порядок, в тому числі шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі„Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Всі ці обставини судом враховано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, а також раніше було надано рішення щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.08.2013 (а.с. 9) та ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.01.2018. (а.с. 10). Батьками дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які на той час перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 13.08.2013.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Діти залишилися проживати з матір`ю, тобто з позивачем ОСОБА_1 . Відповідно до довідки, виданої відділом реєстрації місця проживання особи Чугуївською міською радою Харківської області, ОСОБА_1 значиться зареєстрованою з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації наданої Комунальним закладом «Кочетоцька санаторна школа» Харківської обласної ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в цьому закладі, дитина проживає з матір`ю, ОСОБА_1 , яка займається вихованням сина, бере учать у його житті, відвідує батьківські збори, організовує навчання дитини, спілкується з вчителями. Батько дитини, ОСОБА_2 , виховання сина не займається, за весь період навчання дитини не з`являвся.

Відповідно до інформації Чугуївського дошкільного навчального закладу(яслі-садок) №12 Комбінованого типу Чугуївської міської ради Харківської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2018 року навчається у цьому закладі, утриманням та вихованням займається мати ОСОБА_1 , приводить та забирає дівчинку з садочка. За час перебування дитини в садочку, батько ОСОБА_2 , жодного разу не з`являвся, вихованням дитини та взагалі життям доньки ніколи не цікавився.

Згідно довідки керуючого ОСББ, яка видана на запит позивача, діти проживають з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 , вона повністю забезпечує дітей, виховує, бере безпосередню участь у їх житті, батька за місцем фактичного проживання сім`ї ніколи не бачили.

22 січня 2021 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області надала рішення комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Чугуївської міської ради від 26.01.2021 №2/2 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та відповідне рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 04.02.2021 №40. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не проживає з сім`єю, не виконує батьківських обов`язків стосовно своїх малолітніх дітей, а саме: не турбується про їх розвиток та виховання, не піклується про здоров`я дітей, матеріально не забезпечує. З 2014 до 2016 року ОСОБА_2 відбував покарання в місцях позбавлення волі за збут наркотичних засобів. Зараз перебуває в центрі реабілітації для наркозалежних.

ОСОБА_1 разом з малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_3 . Санітарно-технічний стан помешкання добрий, для дітей створені сприятливі умови для проживання та розвитку (акт обстеження умов проживання від 21.01.2021).

За інформацією КЗ «Кочетокська санаторна школа» Харківської обласної ради від 15.12.2020 № 13-29/174 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в закладі з 02.09.2019. Організацією навчання займається мати дитини ОСОБА_1 , яка відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником, бере участь у житті дитини і класу. Батько дитини ОСОБА_2 вихованням сина не займається. За весь період навчання дитини батько до школи не з`являється, питанням навчання та виховання сина не цікавиться навіть в телефонному режимі.

Відповідно до інформації про ступінь участі батьків у вихованні дитини від 18.12.2020 № 01-18/109 Чугуївського дошкільного навчального закладу(ясла-садок) № 12 комбінованого типу Чугуївської міської ради Харківської області малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заклад, утриманням та вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 . Дівчинка завжди доглянута та охайна, вдягнена по сезону. Батько дитини ОСОБА_2 у вихованні доньки в садочку за цей час участі не брав, батьківські збори не відвідував, не цікавився успіхами та труднощами дитини. За час перебування дитини в дитячому садочку ОСОБА_2 жодного разу до закладу не з`явився.

Відповідно до медичного висновку № 76, наданим КНЗ «Чугуївська районна лікарня ім. Кононенка» від 01.12.2015, малолітня ОСОБА_4 , 2015 р.н., є дитиною-інвалідом. За інформацією ФО-П ОСОБА_8 від 20.01.2021 діти відвідують лікаря у присутності матері, регулярно проходять курси реабілітації.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 за межами України, запросити його на засідання комісії не представилось можливим. Виходячи з вищевикладеного вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Також у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 166 СК України, яка передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, в частині другій закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вказаної вище статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Як випливає з доводів позивачки, викладених у позовній заяві, відповідач не підтримує з позивачкою та дітьми ніяких стосунків, не приймає участі у вихованні дітей, не піклується про їх здоров`я, матеріально не утримує, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Всіма питаннями виховання дітей позивачка займається самостійно, діти перебуває на повному її утриманні.

Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дітей стверджується рішення комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Чугуївської міської ради від 26.01.2021 №2/2 про доцільність позбавлення батьківських прав, з якого вбачається , що відповідач ухиляється від виховання дітей, нічого не робить для виконанням ним батьківських обов"язків щодо сина та доньки, не надає допомогу на утриманя та їх виховання, вихованням, розвитком та здоров"ям дітей займається мати, тому вважають за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки та сина.

Судом на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що що є підставою для позбавлення батьківських прав відносно них.

В зв"язку з наведеним та враховуючи інтереси перш за все дітей, суд прийшов до висновку , що вимоги позивачки обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов"язків по вихованню доньки та сина - ухиляється, свідомо нехтує своїми обов`язками, оскільки бути батьком це не тільки знати свої права, а й виконувати обов"язки щодо дитини, виконання батьківських обов"язків - це велика відповідальність та праця, судом встановлено, що батько не робив реальних кроків до встановлення стосунків з дітьми, не цікавиться розвитком здібностей дітей, донька та син не бачать свого батька серед кола осіб з якими вони спілкується. Складова частина виконання батьківських обав"язків це морально виховувати та підтримувати дитину, бути поряд, що в даному випадку між батьком та сином і дочкою - відсутнє .

Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12 , 13, 81, 89, 206, 263-265, 268, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його малолітініх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 14.04.2021

Суддя О.В. Бородіна