Справа № 183/5899/20
№ 2/183/1375/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
за участю секретаря судового засідання Устименко М.О.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення часток у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування,-
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в якому просила суд:
- визнати рівними частки співвласників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у спільному сумісному майні, а саме: квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати за позивачем право власності на 1/6 частку у спільному сумісному майні, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- визнати за позивачем право власності на Ѕ частку у спільному сумісному майні, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Новомосковським житлово-експлуатаційним об`єднанням 06.02.1998 року, вона разом зі своїми батьками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого спадкоємцями першої черги за законом являлися позивач по справі та її мат ОСОБА_3 .
Оскільки на момент смерті ОСОБА_2 вони були зареєстровані разом зі спадкодавцем, то в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України вважалися такими, що прийняли спадщину.
В свою чергу ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вже після смерті матері, позивач звернулася до новомосковської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті своїх батьків, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з якої слідує, що оскільки у якості правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вказану вище квартиру, надано свідоцтво про право власності на житло, із якого вбачається, що квартира перебуває у спільній сумісній власності спадкодавця спадкодавців та позивача. На момент смерті ОСОБА_2 разом з ним проживав ще один спадкоємець, який вважається таким, що прийняв спадщину. Отже, оскільки квартира знаходиться у спільній сумісній власності і за життя спадкодавця між нами не укладалося договору про поділ нерухомого майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, то на даний момент нотаріус не має можливості визначити склад спадкового майна, а також частки померлих.
Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року відкрите провадження по справі.
Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача, витребувано з Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Лазуренко І.Ф. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі.
Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Тільки з визначенням часток кожного із співвласників, виникає право спільної часткової власності, у відповідності до вимог ст. 356 ЦК України.
Право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, належить співвласнику, відповідно до вимог ч.1 ст. 370 ЦК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором.
Наявність іншого договору щодо спірного майна не встановлено, підстав для зменшення або збільшення частки кожного співвласника також не знайдено.
При цьому, суду в достатній мірі наведено необхідність визначення часток саме в судовому порядку, оскільки двоє зі співвласників померли.
Таким чином, суду доведено, що частки кожного зі співвласників квартири АДРЕСА_2 на момент її приватизації, були рівними, тобто кожен зі співвласників, зазначений у свідоцтві про право власності на житло набув право власності на 1/3 частку зазначеної квартири.
Вимоги ст. 364 ЦК України передбачають право співвласника самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності.
Стаття 328 ЦК України передбачене набуття права власності на підставах, не заборонених законом.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16)
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).
Після смерті ОСОБА_3 Новомосковською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 137/2020, у відповідності до якої позивач прийняла спадщину після смерті своїх батьків, іншим спадкоємцем першої черги, судом не встановлено.
Даних про наявність іншим спадкоємців за законом або за заповітом судом не встановлено.
При цьому, 19 вересня 2020 року державним нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно (а.с.12).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як свідчать матеріали спадкової справи, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 разом з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що після смерті ОСОБА_2 , його частку успадкували в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внаслідок чого частка співвласника та спадкоємця ОСОБА_3 збільшилася до Ѕ частини означеної вище квартири.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне визначити частки кожного із співвласників у спільному сумісному майні квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - рівними. А враховуючи ту обставину, що два співвласники померли, позивач по справі являється єдиним їх спадкоємцем, тому за нею слід визнати право власності на 1/6 частку вказаної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на Ѕ частку квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 200, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення часток у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.
Визначити частки кожного із співвласників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спільному сумісному майні - квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - рівними, тобто по 1/3 частці вказаної квартири кожному.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/6 частку у спільному сумісному майні, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частку у спільному сумісному майні, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в тридцяти денний термін з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя О.В. Сорока.