Справа № 576/787/21
Провадження № 2/576/227/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області (далі - Відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_3 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 2,8136 га (рілля) в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 700188, виданого 15 листопада 2002 року Студеноцькою сільською радою Глухівського району Сумської області на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 235 від 31.07.2002, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 960. Як донька померлого, вона є спадкоємицею першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963. Інших спадкоємців немає. Вона прийняла спадщину батька, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори 21.01.2003, надавши нотаріусу для огляду ощадні книжки померлого ОСОБА_3 , якими заволоділа після його смерті. На вказану земельну ділянку, 23.06.2014 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене Глухівською районною державною нотаріальною конторою за р. № 657, площею 2,8136 га (рілля). Також, ОСОБА_3 прийняв спадщину своєї дружини, а її матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій належало право на земельну частку (пай) у розмірі 3,69 умовних кадастрових гектар згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0143476 від 13.02.1997 на території Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області. Як виявилось, на ім`я ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , виписано сертифікат СМ № 0143476, оскільки за життя її було включено до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний партизан» Глухівського району Сумської області, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серія СМ № 28, виданого 07.06.1995 колективному сільськогосподарському підприємству «Червоний партизан» с. Студенок Глухівського району Сумської області головою Студеноцької сільської ради. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_4 не зберігся, однак відділ у Глухівському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області надав інформацію про те, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0143476, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Червоний партизан» за № 200 від 13.02.1997 на території Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 3,69 умовних кадастрових гектар, вартість станом на рік видачі сертифікату складає 8861 грн. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно вона звернулася в нотаріальну контору, то їй було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - Сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено. За вказаних обставин Позивач просить суд визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай).

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, при цьому представником позивача подано заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача - Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області у підготовче судове засідання також не з`явився, при цьому надіслав заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та про розгляд справи без участі представника Есманьської селищної ради.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Студенок Глухівського району Сумської області померла ОСОБА_4 (а.с.8).

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , виписано сертифікат СМ № 0143476, оскільки за життя її було включено до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний партизан» Глухівського району Сумської області, що підтверджується Списком громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний партизан» Глухівського району Сумської області, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серія СМ № 28, виданого 0706.1995 колективному сільськогосподарському підприємству «Червоний партизан» с. Студенок Глухівського району Сумської області головою Студеноцької сільської ради (а.с.20-22, 23-25).

Повідомленням відділу у Глухівському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області № 121/103-21 від 15.03.2021, підтверджується, що ОСОБА_4 , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0143476 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Червоний партизан» за № 200 від 13.02.1997 на території Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 3,69 умовних кадастрових гектар. Вартість даної земельної ділянки (паю) станом на 01.01.1997 (рік видачі сертифікатів) складає 8861 грн. (а.с.19).

Таким чином судом встановлено, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , дійсно на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0143476 належала земельна частка (пай) розміром 3,69 умовних кадастрових гектарів, однак оригінал вказаного сертифікату був втрачений, про що в газеті «Глухівщина» в № 11 від 19 березня 2021 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с.27).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з вищевказаної належної їй земельної частки (паю).

Згідно свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 від 25.11.1952 ОСОБА_3 і ОСОБА_4 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_3 і прізвище дружини після одруження « ОСОБА_4 » (а.с.9).

Відповідно до довідок, виданих Студеноцькою сільською радою Глухівського району Сумської області 12.09.2019 за вих. № № 398, 120 разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , на час її смерті був зареєстрований та проживав однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 : чоловік - ОСОБА_3 , 1928 р.н. Заповіт від імені померлої ОСОБА_4 сільською радою не посвідчувався (а.с.13, 14).

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , та відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР прийняв спадщину після смерті дружини, вступивши в управління та володіння її спадковим майном, оскільки був зареєстрований і проживав разом з нею на час відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сваркове Глухівського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 12.06.2001 (а.с.7).

З довідки про склад сім`ї спадкодавця, виданою Есманьською селищною радою Шосткинського району Сумської області за вих. № 02-16/398 від 01.02.2021, вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на час смерті не проживав, але був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 23.12.1955, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 і її батьками є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.10). Факт зміни прізвища позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.06.1975 (а.с.11).

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_3 і відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР прийняла його спадщину, вступивши в управління та володіння її спадковим майном, заволодівши після його смерті належними йому ощадними книжками, та частково оформила спадщину батька, а саме: земельну ділянку площею 2,8136 га (рілля) в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 700188, виданого Студеноцькою сільською радою 15.11.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 960, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Глухівської районної державної нотаріальної контори Сумської області Янковою Є.О. 23 червня 2014 року, зареєстрованим в реєстрі за № 657 (а.с.17), а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23365510 від 23 червня 2014 року (а.с.18).

Не оформленим залишилося право на земельну частку (пай) розміром 3,69 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області, отриманого ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0143476, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Червоний партизан» за № 200 від 13.02.1997 на території Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області, виготовленого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 16.01.1997 року № 8, яке ОСОБА_3 прийняв після смерті своєї дружини, ОСОБА_4 , але своїх спадкових прав не оформив.

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну частку (пай), що залишилася після смерті батька, яку він фактично прийняв після смерті дружини, але своїх спадкових справ не оформив, нотаріус їй відмовила, з тих підстав, що правовстановлюючий документ на це майно відсутній, про що видала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.05.2020 (а.с.26).

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналогічні роз`яснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно п. 3.1 вказаного листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) площею 3,69 умовних кадастрових гектар, як на спадщину після померлого ОСОБА_3 , яке він прийняв після смерті ОСОБА_4 , але своїх спадкових прав не оформив, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1216, 1218, 1220, 1225, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 548,549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), статтями 7, 8, 12, 13, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народження ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) право на земельну частку (пай) у розмірі 3,69 умовних кадастрових гектар, що належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з сертифікатом СМ № 0143476, виданим на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Червони партизан» за № 200 від 13.02.1997 на території Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області, в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя С.А. Мазур