УХВАЛА

про забезпечення позову

Справа № 495/1395/21

Номер провадження 2-з/495/52/2021

31 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Братків І.І.,

за участі секретаря судового засідання Охримчук А.В.,

представника позивача Гербея А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді-Дністровському заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агробізнес-2», ОСОБА_2 про визнання купівлі-продажу недійсним, витребуванням майна з чужого володіння,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває позовна заява ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агробізнес-2», ОСОБА_2 про визнання купівлі-продажу недійсним, витребуванням майна з чужого володіння.

31.03.2021 за вх. № 6985/21-Вх від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони нотаріусам, реєстраторам речових прав на нерухоме майно та іншим посадовим особам здійснювати будь-які нотаріальні та реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 1,760 га і складається з нежитлової будівлі літ. «А» площею 1005,4 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» площею 507,9 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В», площею 1297,2 кв.м., будівлі вагової літ. «Г» площею 11,3 кв.м., критого току № 3.

Подану заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує наступним.

Предметом позову є визнання договору купівлі-продажу недійсним. Таким чином, поки справа буде перебувати на розгляді у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, Приватне Підприємство «Агробізнес-2», дізнавшись про наявність вказаної справи у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, може в будь-який час переоформити чи відчужити право власності на нежитлову будівлю літ. «А» площею 1005,4 кв.м., нежитлову будівлю літ. «Б» площею 507,9 кв.м., нежитлову будівлю літ. «В», площею 1297,2 кв.м., будівлю вагової літ. «Г» площею 11,3 кв.м., критий тік № З, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 1,760 га, яку ним було придбано на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу, що призведе до унеможливлення відновлення порушених прав-позивача щодо спільно набутого майна подружжя.

Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи взагалі унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовної заяви.

У судовому представник позивача адвокат Гербей А.А. вимоги заяви підтримав. Вказав, що дійсно існує ризик того, що Приватне Підприємство «Агробізнес-2», може в будь-який час переоформити, відчужити право власності, здати в іпотеку чи вчинити будь-які інші дії щодо спірної нежитлової будівлі.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши заяву про забезпечення позову суд доходить висновку, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

У вказаній цивільній справі ОСОБА_1 оспорюється дійсність договору купівлі-продажу, укладений між Приватним підприємством «Агробізнес-2» та ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що очевидним є той факт, що у відповідача ПП «Агробізнес-2», на даний час є можливість розпорядитися об`єктом нерухомості, який відчужено в результаті спірного договору купівлі-продажу та що є безпосереднім предметом спору між сторонами у даній справі, а саме нежитлової будівлі літ. «А» площею 1005,4 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» площею 507,9 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В», площею 1297,2 кв.м., будівлі вагової літ. «Г» площею 11,3 кв.м., критого току № 3, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 1,760 га.

З огляду на вищевикладене, та з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог суд прийшов до переконання, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є об`єкт нерухомості у вигляді нежитлової будівлі літ. «А» площею 1005,4 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» площею 507,9 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В», площею 1297,2 кв.м., будівлі вагової літ. «Г» площею 11,3 кв.м., критого току № 3, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 1,760 га, а також враховуючи те, що заявником обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення про поновлення порушеного права позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, тому суд прийшов до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити, а саме заборони нотаріусам, реєстраторам речових прав на нерухоме майно та іншим посадовим особам здійснювати будь-які нотаріальні та реєстраційні дії щодо вищезазначеного об`єкту нерухомості, що буде співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агробізнес-2», ОСОБА_2 про визнання купівлі-продажу недійсним, витребуванням майна з чужого володіння задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони нотаріусам, реєстраторам речових прав на нерухоме майно та іншим посадовим особам здійснювати будь-які нотаріальні та реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 1,760 га і складається з нежитлової будівлі літ. «А» площею 1005,4 кв.м., нежитлової будівлі літ. «Б» площею 507,9 кв.м., нежитлової будівлі літ. «В», площею 1297,2 кв.м., будівлі вагової літ. «Г» площею 11,3 кв.м., критого току № 3.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскар ження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя І.І. Братків