Ухвала

Іменем України

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 757/30150/19-ц

провадження № 61-4841ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,

розглянув касаційну скаргу Вітровчак Оксани Олександрівни на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року у складі судді Вербової І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк» або Банк) про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «МТБ Банк» про захист прав споживачів відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат Вітровчак О. О., в інтересах позивача ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в яких просила скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року та постановити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року апеляційну скаргу Вітровчак О. О. , подану в інтересах ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що 05 лютого 2021 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 , в якому він просив залишити без розгляду апеляційні скарги, подані адвокатом Вітровчак О. О., оскільки будь-яких доручень щодо представництва його інтересів в суді апеляційної інстанції та підготовки апеляційних скарг він не надавав адвокату Вітровчак О. О. Крім того, вказував на те, що він особисто подав апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року.

У квітні 2021 року Вітровчак О. О. до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року у вищевказаній справі, в якій просить скасувати судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження ухвали у цій справі заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції помилково взяв до уваги електронний лист за підписом ОСОБА_1 , який не скріплений електронним цифровим підписом, оскільки у порядку частини четвертої статті 183 ЦПК України така заява підлягала поверненню без розгляду. Крім того, ОСОБА_1 не подавав до Адвокатського об`єднання «Курс-8» жодних заяв про зміну, розірвання чи припинення договору про надання правової допомоги. Згоди на припинення дії договору не надавало і Адвокатське об`єднання «Курс-8», оскільки ОСОБА_1 не виконано фінансових зобов`язань за договором про надання правової допомоги. Не повідомляв ОСОБА_1 адвокатське об`єднання і про укладення договору про надання правової допомоги з іншим адвокатом.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Зазначене положення корелюється з частиною першою статті 15 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між адвокатом та клієнтом укладається договір про надання послуг, за яким одна сторона (виконавець) зобов`язання за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Така норма кореспондується з положеннями статті 907 ЦК України.

Слід зауважити, що Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить конкретизації способу розірвання договору в односторонньому порядку, а його норми щодо цього є похідними від ЦК України.

Відповідно до положень частин другої, третьої, четвертої статті 64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо така подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 не уповноважував адвоката Вітровчак О. О. на подання в його інтересах апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року, апеляційний суд правомірно визнав її підписаною особою, яка не мала права її підписувати, та повернув особі, яка її подала, у відповідності до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції протиправно взяв до уваги заяву ОСОБА_1 про залишення апеляційної скарги поданої від його імені Вітровчак О. О. без розгляду, оскільки така заява була оцінена судом на відповідність вимогам процесуального закону та визнана належною.

Право ОСОБА_1 , як позивача у справі подати заяву про залишення апеляційної скарги поданої представником без розгляду відповідає статті 59 Конституції України, крім того позивач скористався правом на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року, подавши апеляційну скаргу самостійно.

Адвокат повинен поважати свободу вибору клієнтом захисника своїх прав (представника чи особи, яка надає йому професійну правничу (правову) допомогу), і не перешкоджати у реалізації цієї свободи (стаття 8 Правил адвокатської етики).

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Вітровчак О. О. на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року та відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі, оскільки оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена із правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про захист прав споживачі, за касаційною скаргою Вітровчак Оксани Олександрівни на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик