1Справа № 335/191/21 2/335/1080/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Жукової В.Е., розглянувши цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води,

В С Т А Н О В И В:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі - 64 667,37 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі своєчасно не оплачували надані їм за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з чим за період з 01.10.2017 по 30.11.2020 у них утворилась заборгованість на суму 64 667,37 грн., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 15.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 08.02.2021, яке було відкладено на 22.03.2021 через першу неявку у судове засідання відповідачів у справі.

Судове засідання, призначене на 22.03.2021,було відкладено на 14.04.2021 у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

19.03.2021 від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду надійшов спільний відзив на позовну заяву. У відзиві вказують, що відповідачі в цілому не заперечують проти позовних вимог, однак заявляють про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності. Просили суд застосувати позовну давність та відмовити в позові в частині стягнення заборгованості за жовтень та листопад 2017 року на суму 1 579,50 грн.

Учасники справи в судове засідання, призначене на 14.04.2021, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавали, а відтак суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника позивача та відповідачів, оскільки передбачені ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення судового засідання відсутні.

На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з 12.08.1999 по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, яка надана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради у листах від 13.01.2021 №№ 07-71/243, 07-71/244, 07-71/245.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутня інформація про зареєстроване право власності щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про наявність заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , оформлений на ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином,ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є споживачем наданих послуг з централізовано опалення та постачання гарячої води, які надаються Концерном «Міські теплові мережі». Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005.

У зв`язку з відсутністю укладеного договору, позивачем здійснювався облік наданих відповідачам за місцем їх проживання, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у квартиру за адресою:АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Згідно із довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води відповідачі мають заборгованість за надані їм послуги за період з 01.10.2017 по 30.11.2020 у розмірі 64 667,37 грн., особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунку суми позову, відповідачі оплату за надані послуги не здійснювали, у зв`язку із чим за період з 01.10.2017 по 30.11.2020, в них виникла заборгованість у розмірі 64 667,37 грн.

Згідно із приписами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З позовної заяви випливає, що протягом спірного періоду - 01.10.2017 по 30.11.2020 відповідачі жодного разу не вносили оплату за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого мають заборгованість за надані послуги в розмірі 64 667,37 грн.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

У даному випадку позивач був обізнаний, що відповідачі протягом тривалого часу, а саме з жовтня 2017 року, не здійснювали оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Проте, до суду із даним позовом позивач звернувся 29.12.2020, відповідно до конверту, в якому позовна заява надійшла до суду, тобто зі спливом строку позовної давності за позовними вимогами, які заявляються за період до листопада 2017 року включно.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У даному випадку відповідачі заявили про застосування позовної давності, що підтверджується їх відзивом на позовну заяву.

При цьому, позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку позовної давності, а також не заявлено клопотання про поновлення цього строку.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2017 по 01.12.2017, слід відмовити у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності.

З урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 01.12.2017 по 30.11.2020 на суму 63 087,87 грн.

Підсумовуючи все вищевикладене, позовні вимоги Концерну «МТМ» задовольняються частково, а з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку сума боргу в розмірі 63 087,87 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову становить 64 667,37 грн., з якої судом задовольняється 63 087,87 грн.), що становить 2 050,70 грн., тобто по 683,60 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Концерну «Міські теплові мережі» (, місце знаходження: бул. Гвардійський, буд.137, м. Запоріжжя, 69091) заборгованість за послуги з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води у розмірі 63 087 (шістдесят три тисячі вісімдесят сім) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Концерну «Міські теплові мережі» (, місце знаходження: бул. Гвардійський, буд.137, м. Запоріжжя, 69091) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 050 (дві тисячі п`ятдесят) грн. 70 коп. в рівних частках, по 683 (шістсот вісімдесят три) грн. 60 коп. з кожного.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Гашук