Справа № 404/3012/18
Номер провадження 6/404/34/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олега Валерійовича (вул. В. Чміленка, 39, м. Кропивницький, 25006), боржник: ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), стягувач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про виділення частки із спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олег Валерійович звернувся до суду з поданням, в якому просить суд визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно зі своєю дружиною ОСОБА_3 , а саме: 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 361 від 03.04.2015 року, посвідченому приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Сотник Н.Л.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України, неявка сторін і заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.

В провадженні виконавчого округу Кіровоградської області перебуває на виконанні виконавче провадження №59350432 з примусового виконання виконавчого листа №404/3012/18, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда від 19.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15 400 США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20.04.2018 становить 400 400 грн. боргу за договорами позики від 11.12.2015 та 13.05.2017, а також 4 004 грн. сплаченого судового збору.

Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про шлюб № 288 від 08 червня 2002 року. Відмітка про розірвання шлюбу відсутня.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.02.2021 вбачається, що за дружиною боржника 03.04.2015 заерєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 29,0 кв.м., житловою площею 15,9 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу № 361 від 03.04.2015 року, посвідченому приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Сотник Н.Л.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Зазначене конституційне положення відображено і у ст.18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п.1 ч.2 ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Частиною 2 ст.370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв`язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв`язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

На підставі вищевикладеного суд приходить до переконання, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності боржнику, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись ст. 443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олега Валерійовича (вул. В. Чміленка, 39, м. Кропивницький, 25006), боржник: ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), стягувач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про виділення частки із спільного майна - задовольнити.

Визначити, за ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 1/2 частку у квартири АДРЕСА_4 в спільному сумісному майні подружжя.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала складена 15.04.2021.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Б. Варакіна