Справа №:755/3242/19
Провадження №: 6/755/431/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В., у якому приватний виконавець просить надати дозвіл на проникнення до житла боржника ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог приватний виконавець посилається на те, що на його виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 63692755 з примусового виконання виконавчих листів № 755/3242/19 від 28.028.2019 року, № 755/14777/16-ц від 26 липня 2017 року, № 2-323/2011 (1) від 05.02.21 року видані Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу на загальну суму 935 275,85 гривень. Оскільки боржник ухиляється від виконання рішення, а всі інші заходи, вжиті приватним виконавцем, не призвели до стягнення заборгованості, приватний виконавець просить надати дозвіл на проникнення до житла боржника, у зв`язку з необхідністю виконання судового рішення.

Згідно з вимогами ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, та встановивши такі обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

20.11.2020 р. приватним виконавцем було винесено постанову про об`єднання виконавчого провадження № 63184390 у зведене виконавче провадження № 63692755.

Зазначеною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Лист із постановою було надіслано боржнику 02.10.2020 р. за адресою, вказаною у виконавчому документі (ШКІ №230).

05.11.2020 р. лист з постановою було повернуто Укрпоштою в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Боржник вважається належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до приписів статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України (№87446291 від 02.10.2020) інформація про джерела отримання доходів боржником відсутня.

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України (№87446300 від 02.10.2020) інформації про номери рахунків, відкриті боржником відсутні.

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України (№ від 10.12.2020), інформацію про боржника, як особу, що отримує пенсію не знайдено.

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України (№ від 10.12.2020), інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відсутня.

05.02.2021 р. приватним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно з повідомленнями АТ «ПроКредит Банк» (вих.№08-02-21/1/ від 08.02.2021 р.); АТ «СБЕРБАНК» (вих. №1495/4/07-2-5/БТ від 09.02.2021 р.); АТ «Асвіо Банк» (вих. №425 від 12.02.2021 р.); АТ «Райффайзен Банк Аваль» (вих.№81-15-8/17722-БТ від 08.02.2021 р.); АТ «ОТП Банк» (вих. № 25- 4/1687-БТ від 10.02.2021 р.); АТ «Піреус Банк» (вих. №835/02-ІІІ від 12.02.2021 р.); АТ «Правекс Банк» (вих. №962/15-04 від 11.02.2021 р.); АТ «А-Банк» (вих.№20.1.0.0.0/7-20210210/451 від 11.02.2021 р.); АТ «Державний експортно-імпортний банк України (вих. № 0022801/5569-21 від 16.02.2021 р.); АТ «ПУМБ» (виих.№1 16/2267-1 1/07 від 09.02.2021 р.); АТ «Альфа-Банк» (вих.№14370/26-6/6 від 18.02.2021 р.); АТ «Кредобанк» (вих. № 13-6438/21 від 23.02.20201 р.) на рахунках боржника відсутні грошові кошти для виконання постанови.

За даними Головного управління Держгеокадастру у Київській обл. (вих. № 8-10-0.222-13466/2-20 від 15.10.2020), за боржником на праві власності зареєстровано земельну ділянку, яка знаходиться в Київській обл., Бориспільському районі, Любарецька сільськарада, площею: 0,1001 га. (кадастровий номер :05:001:0029).

30 жовтня 2020 р. було проведено опис та арешт вищезазначеною земельної ділянки.

10 грудня 2020р. постановою від 10.12.2020 р. було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, яким було проведено оцінку майна та надано висновок про вартість.

Відповідно до заявки на реалізацію арештованого майна, земельна ділянка була виставлена на реалізацію до ДП «СЕТАМ».

Згідно протоколу № 524290 про проведені електронні торги, сума продажу земельної ділянки склала 18 050 грн., переможцем визнано ОСОБА_3 . 10.02.2021 приватним виконавцем було видано переможцю акт про проведені електронні торги та 10.02.2021 р.

Згідно з повідомленням Територіального сервісного центру РСЦ МВС в м. Києві (вих. № 31/26-379 від 20.10.2020) за боржником зареєстровано транспортні засоби, а саме: Honda Accord ( НОМЕР_1 ), ГАЗ ( НОМЕР_2 ), ВАЗ ( НОМЕР_3 ), Honda Accord ( НОМЕР_4 ), Ford Sierra ( НОМЕР_5 ).

Постановою від 12.02.2021 було накладено арешт на вищезазначені транспортні засоби боржника, а також винесено постанову від 12.02.2021 про розшук майна боржника.

За даними Державної прикордонної служби України (вих. № 0.184- 27980/0/15-20-Вих від 29.10.2020) відомостей щодо перетину боржником кордону з дня відкриття виконавчого провадження в базі даних не виявлено.

За даними Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (вих. № 8-26-0.21-4353/2-20 від 22.10.2020), документи що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території м. Києва за боржником не реєструвались.

Відповідно до частини 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Таким чином, внаслідок неможливості звернути стягнення в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, при примусовому виконанні Виконавчих листів виникла потреба забезпечити доступ до житла боржника, для встановлення майнового стану.

12.02.2021 р. приватним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника. Також, до Державного реєстру обтяжень рухомого і нерухомого майна було внесено відповідні реєстраційні записи.

Згідно з витягом №14351136 з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 01.03.2021 р., боржник значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (№227285421) боржник є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення КП «Київське міське БТІ» (вих.№062/14- 11184 (И-2020) від 20.10.2020 р.) за боржником на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 , виданого 28.12.2000 року.

24.12.2020 р. приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт вищезазначеною квартири.

Відповідно до вимоги (вих.№142) від 21.01.2021 р. боржника було зобов`язано надати доступ до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 для здійснення виконавчих дій 04.02.2021 р. з 08:00 до 08:30 год. (ШКІ № 551)

Конверт з вимогою було повернуто Укрпоштою в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з актом приватного виконавця 04.02.2021 р. приватним виконавцем було здійснено вихід за вищезазначеною адресою боржника з метою перевірки майнового стану боржника та огляду житлового приміщення у присутності понятих.

В зазначений час за вказаною адресою, двері ніхто не відчинив доступу до приміщення надано не було, відповідно здійснити перевірку та огляд приміщення не вбачалося можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Кайсин проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Згідно зі ст. 30 Конституції України проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, гарантована Основним законом недоторканість житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження прав особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно зі статтею 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 вказаного Закону вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши надані належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що боржником не виконано вимогу приватного виконавця, що свідчить про свідоме ухилення ним від виконання виконавчого напису та вимог приватного виконавця. Отже, незважаючи на вихід за місцем реєстрації боржника, виконавцю неможливо здійснити перевірку майнового стану боржника, виявити інше майно та кошти, що належать боржникові, та на які можливо звернути стягнення, з причин незалежних від приватного виконавця. Примусове проникнення до житла боржника, залишається єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові. Таким чином, зважаючи, що квартира АДРЕСА_1 - належить боржнику на праві власності, відповідно до відомостей виконавчого провадження, наявні обґрунтовані підстави вважати, що в даній квартирі знаходиться майно та(або) кошти боржника, на які можливо звернути стягнення.

Зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, про примусове проникнення до житла боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18, 81, 249, 263-265, 268, 439 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, про примусове проникнення до житла - задовольнити.

Надати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для вчинення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження № 63692755.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко