Постанова

Іменем України

31 березня 2021 року

м. Київ

справа № 2603/11590/12

провадження № 61-3384св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючої - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Михайло Костянтинович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представниці Акціонерного товариства «Дельта Банк» - Приходько Тетяни Петрівни на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 вересня

2019 року у складі судді Лісовської О. В., та постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В.. Головачова Я. В., Шахової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова М. К. про визнання договору іпотеки недійсним та зобов`язання вчинити дії.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 23 листопада 2006 року між ним та ТОВ «Укрпромбанк» укладено кредитний та іпотечний договори. Предметом іпотеки за умовами зазначеного іпотечного договору є квартира

АДРЕСА_1 . Посвідчення договору іпотеки відбувалося за його відсутності, він розписався уже на готовому примірнику договору.

24 липня 2012 року він звернувся до приватного нотаріуса Карпової Н. М. з проханням засвідчити вірність копії іпотечного договору, однак отримав відмову з посиланням на те, що на договорі відсутні підписи та відбитки печатки нотаріуса, який посвідчував договір іпотеки, що є обов`язковим для посвідчення копії договору.

Посилаючись на те, що укладений між ним та ТОВ «Укрпромбанк» іпотечний договір від 23 листопада 2006 року не відповідає вимогам законодавства, ОСОБА_1 просив визнати його недійсним, а також зобов`язати приватного нотаріуса Щелкова М. К. або будь-якого іншого приватного нотаріуса виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за

№ 3209 щодо заборони на нерухоме майно - квартиру

АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним іпотечний договір №528/ФКВ-06 від 23 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк».

Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова М. К. виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 3209 щодо заборони відчуження об`єкту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при укладенні іпотечного договору від 23 листопада 2006 року не було дотримано вимог діючого законодавства України щодо його нотаріального посвідчення, у зв`язку із чим зазначений договір є недійсним. Ураховуючи, що в Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис № 3209 щодо обтяження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки від 23 листопада 2006 року, який визнаний судом недійсним, суд вважав, що наявні підстави для зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова М. К. виключити запис про обтяження указаної квартири із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Короткий зміст заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та рішень судів першої та апеляційної інстанцій та результатами її розгляду

У серпні 2019 року Акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - АТ «Дельта Банк») звернулося до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що на підставі договору від 30 червня 2010 року ТОВ «Укрпромбанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі за кредитним та іпотечним договорами, укладеними 23 листопада 2006 року з ОСОБА_1 , а тому відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до заявника перейшли права первісного кредитора

ТОВ «Укрпромбанк».

У грудні 2018 року АТ «Дельта Банк» стало відомо про припинення обтяження на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , вчиненого на підставі заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року.

З відповіді Київського державного нотаріального архіву від 21 травня 2019 року, АТ «Дельта Банк» стало відомо, що посвідчення договору іпотеки від

23 листопада 2006 року за реєстровим № 3208 відбулося з дотриманням вимог закону (з підписами та гербовими печатками приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова М. К., його прошиттям та нумерацією). Відомості про нотаріальне посвідчення іпотечного договору від 23 листопада 2006 року та запис про накладення заборони на відчуження указаної у договорі іпотеки квартири внесені до Реєстру реєстрації нотаріальних дій та містяться у наряді нотаріально посвідчених договорів. В Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріально посвідчених документів знайдено всі бланки, що були використані нотаріусом при посвідченні оспорюваного договору іпотеки.

Посилаючись на наведене, АТ «Дельта Банк» просив: залучити його до участі у справі, як правонаступника ТОВ «Укрпромбанк»; здійснити заміну сторони відповідача у справі з ТОВ «Укрпромбанк» на АТ «Дельта Банк»; заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою АТ «Дельта Банк» про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами має право подати лише учасник справи, яким

АТ «Дельта Банк» не є.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Дельта банк» залишено без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за заявою

АТ «Дельта Банк» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки заявник не є учасником справи. Крім того, суд вказав, що судовим рішенням не вирішувалися питання про права, інтереси та обов`язки заявника, оскільки суд не вирішував спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи є АТ «Дельта Банк». Відхиляючи доводи заявника про те, що він 30 червня 2010 року набув право вимоги за кредитним та іпотечним договорами апеляційний суд зазначав, що зазначене не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки заявнику необхідно вирішити в судовому порядку питання про заміну сторони, і лише потім звертатися із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

представниці АТ «Дельта Банк» - Приходько Т. П., у якій вона просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована посиланнями на не урахування судами попередніх інстанцій того, що 30 червня 2010 року АТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитним договором № 528/ПВ-06 від 23 листопада 2006 року, а тому на підставі статті 55 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є правонаступником ТОВ «Укрпромбанк», у зв`язку з чим до нього перейшли усі права на вчинення процесуальних дій, які належали ТОВ «Укрпромбанк». До того ж, на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення АТ «Дельта Банк» уже був правонаступником ТОВ «Укрпромбанк», але не був повідомлений про розгляд справи.

Посилання апеляційного суду на необхідність подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження є безпідставними, оскільки у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, АТ «Дельта Банк» просив замінити сторону у справі з ТОВ «Укрпромбанк» на АТ «Дельта Банк», та переглянути заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня

2012 року за нововиявленими обставинами. Заявлення таких вимог спільно із вимогами про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було зумовлено присічним строком на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Оскаржувані судові рішення позбавляють АТ «Дельта Банк» права на справедливий суд та ефективний захист порушених прав, зокрема на повернення заборгованості за кредитним договором № 528/ПВ-06 від 23 листопада 2006 року.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.

Справа надійшла до Верховного Суду 26 травня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представниці АТ «Дельта Банк» - Приходько Т. П. підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з пунктом 1 частини першої, пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Аналіз змісту Глави 3 Розділу V ЦПК України дає підстави для висновку, що правом на подачу заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами законодавець наділив виключно учасників у справі, якими у справах позовного провадження відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України є сторони та треті особи.

АТ «Дельта Банк» не є учасником зазначеної справи, а тому законним та обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про відсутність у нього процесуального права на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за заявою АТ «Дельта Банк» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції помилково вказав, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року не вирішувалися питання про права, інтереси та обов`язки заявника.

Зазначеного висновку суд дійшов, не урахувавши доводи заявника про те, що

30 червня 2010 року, тобто до ухвалення судом першої інстанції судового рішення, яке просив переглянути заявник за нововиявленими обставинами,

ТОВ «Укрпромбанк» відступило на користь АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 528/ПВ-06 від 23 листопада 2006 року та оспорюваним іпотечним договором № 528/ФКВ-06 від 23 листопада 2006 року, укладеними між ТОВ «Укрпромбанк» таОСОБА_1 , а тому саме АТ «Дельта Банк» був кредитором у правовідносинах з позивачем.

Ураховуючи наведене, обґрунтованими є аргументи заявника про те, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року були вирішені питання про права АТ «Дельта Банк», яке не брало участі у справі, а тому постанова Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у цій частині підлягає зміні, шляхом виключення з її мотивувальної частини посилання суду на те, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року не вирішувалися питання про права та обов`язки АТ «Дельта Банк».

Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Якщо судовим рішенням вирішено питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, зазначене є підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина третя статті 352 ЦПК України).

Узагальнюючи наведене, необґрунтованими є доводи АТ «Дельта Банк» про позбавлення його права на справедливий суд та ефективний захист своїх порушених прав, оскільки обраний заявником спосіб захисту (подання особою, яка не брала участі у справі, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) не передбачений чинним процесуальним законодавством.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 412 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою

АТ «Дельта Банк» про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідно до вимог ЦПК України зазначена заява може бути подана лише учасником справи, яким АТ «Дельта Банк» не є. Суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, однак помилково зазначив, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року не вирішувалися питання про права та обов`язки АТ «Дельта Банк». Ураховуючи зазначене, з метою забезпечення принципів верховенства права, законності та обґрунтованості судового рішення, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне змінити постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року шляхом виключення з її мотивувальної частини посилання на те, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року не вирішувались питання про права та обов`язки АТ «Дельта Банк».

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представниці Акціонерного товариства «Дельта Банк» - Приходько Тетяни Петрівни задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року змінити, виключити з її мотивувальної частини посилання на те, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012 року не вирішувалися питання про права та обов`язки АТ «Дельта Банк» .

В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року та ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко