Справа № 194/1367/20
Номер провадження № 2/194/68/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Ніколайчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона зареєстрована у кв. АДРЕСА_1 . Дана квартира є неприватизованою. Згідно ордеру № 1818 від 02 березня 1991 року дана квартира була надана для проживання позивачу ОСОБА_1 , її чоловікові ОСОБА_3 , її доньці ОСОБА_4 та синові ОСОБА_2 . В цій квартирі на даний час залишається зареєстрованим її син - ОСОБА_2 , який не мешкає в квартирі з 1998 року. Реєстрація місця проживання відповідача у вищезазначеній квартирі позбавляє її права на отримання житлової субсидії, оскільки для цього необхідно надати довідку про доходи усіх повнолітніх членів сім`ї, які зареєстровані в даній житловій квартирі. Місце фактичного перебування відповідача їй не відомо, а тому не може самостійно вирішити питання зняття з місця реєстрації відповідача, та звернутися до нього з проханням надати довідку про його доходи. У зв`язку з чим, просить суд позбавити право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, сплачений судовий збір залишити за нею.

Позивач у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що її син на даний момент залишається зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , що позбавляє її права приватизувати свою квартиру, так як для цього потрібна згода всіх зареєстрованих членів сім`ї. Також позбавлена права отримати житлову субсидію, оскільки для цього необхідно надавати довідку усіх повнолітніх членів сім`ї, які зареєстровані в квартирі. Місце перебування відповідача їй не відомо, з ним не спілкується. В зв`язку з чим просить суд позбавити право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом розміщення на офіційному сайті суду оголошення про виклик;поштові конверти із судовою кореспонденцією направлялися на належну адресу відповідача, але були повернуті на адресу суду без вручення адресату.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 з 1998 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Сусідку знає біля 30 років. Також підтвердила, що син позивачки - ОСОБА_2 у квартирі не проживає з 1998 року, про що підписала відповідний акт.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала аналогічні пояснення свідку ОСОБА_5 , а також зазначила, що син позивачки - ОСОБА_2 не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 приблизно 15 років.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 1818 від 02 березня 1991 року, в якому членами родини зазначено: чоловік ОСОБА_3 , 1948 року народження, син ОСОБА_2 , 1973 року народження, донька ОСОБА_4 , 1979 року народження (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані в кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 09 листопада 2020 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з акту від 31 серпня 2020 року, виданого управителем багато-квартального будинку КП «ТЖКП» Дніпропетровської області, видно, що відповідач ОСОБА_2 , 1973 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але не мешкає в ній з серпня 1998 року (а.с. 9).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач залишається зареєстрованим у вказаній вище квартирі, однак з серпня 1998 року там не мешкає, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з метою захисту свого особистого права, зокрема права на отримання житлової субсидії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частина третя вказаної статті встановлює винятки з цього правила, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.

Згідно з ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття; якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Також, відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п.11 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Судом встановлено, що відповідач з серпня 1998 року не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтвердили допитані під присягою свідки, місце знаходження його не відомо, а тому є всі підстави для задоволення позову позивача та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вищезазначеною адресою, що дає підстави для зняття його з реєстраційного обліку.

На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 19, 76, 81, 141, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування кв. АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.І. Соколова