Провадження №6/523/208/21
"01" квітня 2021 р.
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді - Середи І.В.,
за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,
представника позивача - Ногай Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон України,
Представник позивача АТ «Ощадбанк» Ногай Д.С. заперечував проти скасування обмеження, оскільки є інші провадження за якими не сплачено заборгованість .
Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд заяви в її відсутність, вимогу підтримує. Державний виконавець повідомлений про розгляд справи, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
21 червня 2018 р. Суворовським районним судом м.Одеси задоволено подання державного виконавця Другого Суворовського Відділу ДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 1527/2-1242/11 від 16.01.2018 року.
Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Згідно ч.6 ст.441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.
Тобто, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника.
В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення виїзду з України або вїзду в Україну осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзду в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі, згідно з дорученням правоохоронних органів.
Крім інших, покладених на органи державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, застовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.
Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до п.5 ст.6 Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що підстав для існування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України не має, оскільки скасовано судове рішення, на виконання якого в рамках проведення виконавчого провадження воно було застосовано.
Керуючись ст.ст.260,261,441 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон України задовольнити.
Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,рнокпп НОМЕР_1 ) застосоване ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 21.06.2018 р. справа №523/5380/18, провадження №6/523/264/18.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 02.04.2021 р.

Суддя