Цивільне судочинство: Справа № 170/514/20
Позовне провадження Провадження №2/170/15/21
РІ Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 квітня 2021 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сушик Н.В.,

за участю секретаря Ковальчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Законний представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування за заповітом, а саме 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 09 вересня 1979 року одружилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 були працівниками санаторію "Лісова пісня", де отримали ордер на квартиру АДРЕСА_1 . Наказом санаторію Лісова пісня" №9 від 12.02.1997 "Про приватизацію відомчого житлового фонду санаторію "Лісова пісня", зазначену квартиру передано у спільну сімейну власність безоплатно. На підставі даного наказу видано свідоцтво про право власності від 12.02.1997 року. Квартира приватизована без визначення часток, а тому відповідно до чинного законодавства, виходяи з принципу рівності часток, кожному із співвласників належала 1/3 частки квартири.

05.10.2007 року ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав в квартирі АДРЕСА_1 , помер. На день його смерті в даному будинку була зареєстрована ОСОБА_6 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався.

ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки спільно проживала з ним на момент його смерті.

Інших спадкоємців ОСОБА_4 за законом, які прийняли спадщину, немає. Тому належну ОСОБА_4 1/3 частки квартири, яка є предметом спору, прийняла ОСОБА_6 .

Проте ОСОБА_6 так і не оформивши своїх спадкових справ померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частки квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_6 склала заповіт ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яким належну їй в цілому частку квартири заповіла для ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є її внучкою.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю визначення часток спадкодавців у квартирі у правовстановлюючому документі.

В судове засідання представник позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, конверт з судовою повісткою повернувся до суду не врученим, з відміткою "адресат відсутній". Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки ОСОБА_3 суд не повідомив, відзиву, заяв, клопотань не подав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, зокрема матеріали спадкової справи №41/2018, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1997 року, записане у реєстрову книгу за АДРЕСА_3 , належить на праві спільної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про (а.с. 23). Частки співвласників у квартирі не визначені.

У виписці з інвентаризаційних матеріалів на квартиру АДРЕСА_1 , від 03.03.2020 року, виданої КП "Волинське бюро технічної інвентаризації" 03.03.2020 року, зазначено власниками ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності, видане санаторієм "ЛІСОВА ПІСНЯ" 12.02.1997 року, розпорядження від 12.02.1997 року № 9. Форма власності приватна спільна сумісна (а.с. 22).

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно зі ст. 368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького РУЮ Волинської області 06.10.2007 року (а.с. 5). Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 п. 12 роз`яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст.370, ч. 2 ст.372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Виходячи з вищенаведеного, оскільки домовленості про зміну часток між співвласниками не встановлено, у суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у спільній сумісній власності на спірну квартиру належала 1/3 частки, як і іншим двом співвласникам, кожному зокрема. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З довідки виданої відділом "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Шацької селищної ради від 02.07.2020 №33 вбачається, що ОСОБА_4 на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно Реєстру територіальної громади Шацької селищної ради за вказаною адресою на день його смерті були зареєстровані: ОСОБА_6 . ОСОБА_6 була дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , видане Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області 09.09.1979 року (а.с. 7, 18). Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, заповіту ним складено не було, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 10.07.2020 року (а.с. 55).

ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки спільно проживала з ним на момент його смерті, що підтверджується довідкою відділу "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Шацької селищної ради № 33 від 02.07.2020 року, та не відмовилась від неї у встановлений законом строк, шляхом подання відповідної заяви нотаріусу.

Інших спадкоємців ОСОБА_4 за законом, які прийняли спадщину, не встановлено.

Тому належну ОСОБА_4 1/3 частку квартири, яка є предметом спору, прийняла ОСОБА_6 .

Проте ОСОБА_6 так і не оформивши своїх спадкових справ померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького РУЮ Волинської області 21.12.2017 року (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частки квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (1/3 частки належна їй на праві спільної сумісної власності + 1/3 частки, яку вона успадкувала після смерті чоловіка).

За життя ОСОБА_6 склала заповіт ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яким належну їй в цілому частку квартири заповіла для ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є її внучкою (а.с 45).

ОСОБА_2 . прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом подання відповідної заяви її законним представником нотаріусу у передбачений законодавством строк.

У зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право на частку спадкодавця у вказаному спадковому нерухомому майні, ОСОБА_2 відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав, що підтверджується письмовою відмовою приватного нотаріуса Шацького районного нотаріального округу Волинської області Щелкунової І.А. №277/02-31 від 10.07.2020 року.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи, тому позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , згідно з технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна від 25 березня 2019 року, інвентарна справа №2578.

На підставі статей 1217, 1220, 1233, 1268, 1270, 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування за заповітом, задовольнити повністю.

Визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за заповітом, на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , згідно з технічним паспортом на квартиру від 25 березня 2019 року, інвентарна справа №2578.

Право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Н.В.Сушик

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Сушик