РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/959/21

провадження у справі №2/0285/456/21

15 квітня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття сина.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 27.05.2020 року розірвано. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинили подружні відносини, син перебуває на її утриманні. Відповідач працює, отримує дохід, а тому має можливість надавати допомогу на утримання сина.

В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав.

За таких обставин, керуючись п. 1, ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та позивача на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 27.05.2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4).

Син проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.6).

Відповідач є здоровою та працездатною особою, офіційно працевлаштований і отримує зарплатню, окрім неповнолітнього сина ОСОБА_4 , інших непрацездатних осіб на утриманні - не має.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 182 СК України та законодавчо закріплений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, а тому підлягає до задоволення повністю.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 206, 258 259, 265, 268, 279, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаючого АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживаюча АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 26 лютого 2021 року і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Б. Сташків