Справа №536/608/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Ж.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено наступне.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 23 березня 2021 року за номером 337711 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 117 477 грн. 09 коп.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2019 року винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до частини 2 статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач при подачі позову до Кременчуцького районного суду Полтавської області керувався правилами саме альтернативної підсудності цивільних справ та вказав, що даний позов подається за правилами частини 12 статті 28 ЦПК України за місцем виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, тобто за місцем реєстрації позивача АДРЕСА_2 .

Однак, з таким тлумаченням позивачем норми частини 12 статті 28 ЦПК України погодитися не можна, враховуючи положення чинного законодавства, справа не підсудна Кременчуцькому районному суду Полтавської області, виходячи з наступного.

Згідно положень пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій.

Зі змісту доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач ОСОБА_2 який являється боржником у виконавчому провадженні, отримує дохід у ТОВ «Дієса», де перебуває на виконанні постанова приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. від 12 квітня 2021 року про звернення стягнення на дохід боржника про стягнення коштів за виконавчим написом із доходів позивача у ТОВ «Дієса», місцем реєстрації якого є: м.Київ, Печерський район, вулиця Велика Васильківська, будинок 45, що територіально відноситься до Печерського районного суду м.Києва та є місцем виконання оспорюваного виконавчого документу.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису приватного виконавця Райди О.С. вчиняються за місцем отримання доходів боржником ОСОБА_2 , що відповідно до положень статтей 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, а отже, являється місцем виконання виконавчого напису.

За вимогами частини 3 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суддя враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, відповідно положень частини 12 статті 28 ЦПК України, та приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд Печерському районному суду м.Києва, оскільки у межах територіальної юрисдикції вказаного суду проводяться виконавчі дії з примусового виконання оскаржуваного позивачем виконавчого напису.

Відповідно матеріалів позову жодних виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 65077286 на території Кременчуцького району Полтавської області приватним виконавцем не здійснювалось.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З урахуванням викладеного, позовна заява не підсудна Кременчуцькому районному суду Полтавської області, у зв`язку із чим підлягає передачі за належною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва як суду на території юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати до Печерського районного суду м.Києва для розгляду за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяЖ. О. Даніліна