РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючої судді Безрук Т.В.

за участю секретаря судових засідань Чемезовій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волноваха цивільну справу №221/4861/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Лебединської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який 22.01.2021р. уточнила, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Калинівка Волноваського району помер її дід ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Після смерті діда успадкував за заповітом майно її батько ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після смерті останнього - мати ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки згідно відомостей зі спадкового реєстру спадкова справа після смерті діда ОСОБА_2 не відкривалася, про що зазначено в постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2020 року.

Позивачка, як спадкоємець п`ятої черги, оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має та вона проживала разом з дідом на момент його смерті, тому фактично прийняла спадщину, бажає прийняти спадщину, однак у зв`язку з тим, що в неї відсутнє свідоцтво про народження батька, яким би я підтвердила родинний зв`язок з дідом, та отримати його повторно вона не має можливості, оскільки актові записи знаходяться у Новоазовському РВ ДРАЦС, архіви якого на теперішній час знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України. Тому виникла необхідність встановлення факту родинних відносин за степенем споріднення онука-дід та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засіданні позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, від в.о. голови Лебединської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечують та вказують.

Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Також згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після укладення шлюбу 17.09.1983р. з ОСОБА_6 змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » серії НОМЕР_1 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5,6).

Згідно довідки Виноградненської сільської ради №523 від 21.08.2019р. з даних господарського обліку за 1767-1970 роки в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 у 1970 році були зареєстровані: голова домогосподарства - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , невістка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , онук - ОСОБА_8 , онучка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Отже, дослідивши подані заявником документи, надані суду письмові пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 які підтвердили факт того, що заявниця доводиться онучкою ОСОБА_2 , проживала разом із ним, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що той факт, що заявник ОСОБА_1 доводиться онучкою ОСОБА_2 повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Калинівка Волноваського району помер ОСОБА_2 .

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яке належало йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 10.03.1960 року виконкомом Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за №49. (а.с.11)

За життя померлий ОСОБА_2 заповідав зазначений будинок своєму синові ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в м. Маріуполь та за життя не оформив свої спадкові права на будинок, однак фактично прийняв спадщину та проживав в будинку до своєї смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Калинівка Новоазовського району помер ОСОБА_8 (а.с.9)

ІНФОРМАЦІЯ_10 в с. Калинівка Волноваського району померла ОСОБА_4 .

Відповідно інформації Лівобережного районного у м. Маріуполі відділу ДРАЦС №20.4-23/2 від 22.11.2020 року актові записи щодо народження ОСОБА_3 знаходяться у Новоазовському РВ ДРАЦС, архіви якого на теперішній час знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України, а тому надати копію чи витяг про народження особи не має можливості.

Таким чином інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , окрім позивачки, які б бажали прийняти спадщину не має, що також підтверджено постановою державного нотаріусу Волноваського нотаріального округу Петренко В.Є. від 14.07.2020р. №1113/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно до якої спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась, свідоцтва про права власності на будинок в порядку спадкування не видавались (а.с.19).

Позивачка, як спадкоємець п`ятої черги, оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , бажає прийняти спадщину, однак у зв`язку з тим, що в неї відсутнє свідоцтво про народження батька, яким би я підтвердила родинний зв`язок з дідом, та отримати його повторно вона не має можливості не може оформити свої спадкові права.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов до таких висновків.

За приписами статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Стаття 1268 ЦК України встановлює порядок прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 будучи спадкоємцем за заповітом прийняв спадщину після смерті батька, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від спадщини, однак не оформив свої спадкові права, а тому вважається таки, що прийняла спадщину. Спадкоємців після його смерті, окрім позивачки не має.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, відповідні їм правовідносини, у розумінні наведених норм права ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 , фактично прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 206, 263- 265, 268, 272, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1225, 1258, 1265 ЦК України, суд

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лебединської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 у м. Маріуполь Донецької області, є онукою ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Калинівка Волноваського району Донецької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду..

Суддя Т.В. Безрук