Справа № 127/4538/20
Провадження № 22-ц/801/979/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Медвецький С. К.
УХВАЛА

16 квітня 2021 рокуСправа № 127/4538/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Медвецького С. К.,

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Семенюка Івана Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року у справі за позовом Комунального унітарного підприємства «Ековін» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

встановив :

До Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа з апеляційною скаргою адвоката Семенюка Івана Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Надано скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання доказів поважності пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, а саме: подання відомостей про дату отримання копії ухвали Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги.

На виконання ухвали суду представник відповідача ОСОБА_2 подав доповнення до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року.

У клопотанні представник відповідача пов`язує причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду із датою отримання ухвали Верховного Суду від 25 лютого 2021 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм процесуального закону дає підстави для висновків, що встановлений нормою статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження рішення суду може бути поновлений в порядку частини 2 цієї статі, при цьому причини пропуску строку на апеляційне оскарження підлягають оцінці на предмет їх поважності в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року по справі № 159/4071/19.

В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала (Т. 2 а.с. 107).

Копію цієї ухвали адвокат Семенюк І. В. отримав 02 лютого 2021 року (Т.2 а.с. 108), а повторно подав апеляційну скаргу 05 квітня 2021 року.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку при повторному апеляційному оскарженні рішення суду першої інстанції представник відповідача у клопотанні, поданому на виконання ухвали від 07 квітня 2021 року зазначив, що під час подання апеляційної скарги вперше судом було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а повторне звернення з апеляційною скаргою відбулося у найкоротший строк з моменту отримання ухвали Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження.

Водночас на виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху відповідач, у клопотанні, не навів жодних обґрунтувань та не надав відповідних доказів щодо поважності причин повторного подання апеляційної скарги більше ніж через два місяці після отримання ухвали Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Принцип правової визначеності - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

За вказаних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин та встановленого ст. 354 ЦПК України строку оскарження судових рішень, повторне подання апеляційної скарги більше ніж через два місяці після отримання ухвали суду про повернення первісної апеляційної скарги, без наведення поважних причин та надання відповідних доказів, не можна вважати вчиненням процесуальної дії у найкоротший строк та свідчити про не поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду.

Ураховуючи викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Семенюка Івана Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 354, 357, 358 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Семенюка Івана Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року у справі за позовом Комунального унітарного підприємства «Ековін» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С. К. Медвецький

судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук