П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 369/7291/19

Номер провадження 22-ц/824/5604/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Поліщук Н. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н. С., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» до ОСОБА_1 про розірвання договору бронювання,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргаз» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про припинення шляхом розірвання договору бронювання об`єкта будівництва № 7/1/12/80/Ж від 28 грудня 2006 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргаз» і ОСОБА_1 ; стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 грудня 2006 року між ТОВ «Укргаз» та ОСОБА_2 укладено договір бронювання об`єкту будівництва № 7/1/12/80/Ж відповідно до умов якого, забудовник бронює за замовником об`єкт будівництва, а саме квартиру АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язався купити та повернути погашений лот облігацій в строк визначений договором.

За умовами договору об`єкт будівництва передається замовнику у строки, зазначені у договорі, однак в будь-якому випадку з дотриманням порядку та умов погашення облігацій, передбачених Інформацією про випуск облігацій ТОВ «УКРГАЗ» (серія облігацій «В»), зареєстрованою Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку опублікованою в офіційному виданні «Дивіденди інформ» за №256(592) від 25 жовтня 2006 року та договором.

Позивач зазначає, що дата початку погашення облігацій 02 вересня 2009 року, дата закінчення погашення 01 листопада 2009 року, але не раніше введення будинку АДРЕСА_2 в експлуатацію.

02 червня 2011 року будинок було введено в експлуатацію, а відтак, датою закінчення погашення облігацій є 02 липня 2011 року.

Позивач зазначає, що незважаючи на те, що строк погашення облігацій закінчився 02 липня 2011 року, облігації до погашення відповідач не пред`явив.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року (а.с. 159 - 162) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» до ОСОБА_1 про розірвання договору бронювання, відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, 18 лютого 2021 року ТОВ «Укргаз» подало апеляційну скаргу у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором бронювання об`єкту будівництва № 7/1/12/80/Ж від 28 грудня 2006 року, що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2013 року у справі № 369/2004/13-ц.

На думку скаржника, судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не взято до уваги те, що підстави звернення до суду є, зокрема, нездійснення відповідачем повного розрахунку відповідно до п. 3.1., 3.2. та п. 3.10. вищевказаного договору, що є істотними порушеннями його умов.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в судовому засіданні представник відповідача вказав, що відповідач не збирається виконувати зобов`язання за договором бронювання об`єкту будівництва № 7/1/12/80/Ж від 28 грудня 2006 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 березня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

23 березня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від відповідача з відповідними підтвердженнями про направлення його скаржнику.

З вказаного відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що внаслідок укладення договору купівлі-продажу цінних паперів від 06 березня 2007 року № К-144/81-062/2007/001 та сплати за ним 541 632 грн. 70 коп. в якості договірної вартості таких цінних паперів, останній вступив у інвестиційні відносини із забудовником ТОВ «Укргаз».

Крім того, з метою визначення в натурі об`єкту нерухомого майна, будівництво якого інвестується за рахунок придбання цільових облігацій, між позивачем та відповідачем було укладено договір бронювання об`єкту будівництва.

Відповідач зазначає, що посилання скаржника на те, що в судовому засіданні його представником було зазначено про те, що відповідач не збирається виконувати зобов`язання за договором, не відповідає дійсності.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Пальнюк В. В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник відповідача - адвокат Павленко В. В. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року між ТОВ «Укргаз» та ОСОБА_1 укладено договір № 7/1/12/80Ж участі у будівництві об`єкту (а.с. 102-104).

06 березня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», що діяло як повірений від імені та за дорученням ТОВ «Ексінор» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу облігацій № К-2007/00 (а.с. 76-77).

08 грудня 2007 року між ТОВ «Укргаз» та ОСОБА_3 укладено договір бронювання об`єкту будівництва № 8/2/3/95/Ж, відповідно до п. 2.1. якого, забудовник бронює за замовником об`єкт будівництва: квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 07-11).

Відповідно до п. 3.1. договору, умовою передачі об`єкту будівництва замовнику, є передача останнім повністю оплаченого лоту облігацій до погашення. Передача лоту облігацій забудовнику здійснюється шляхом перерахування лоту облігацій на рахунок в цінних паперах, відкритий забудовником.

Пунктом 1.5. договору встановлено, що лот за цим договором складається з 7 661 штуки облігацій.

Згідно п. 4.2.3. договору, замовник зобов`язаний оплатити повну вартість лоту облігацій у строк, передбачений договором купівлі-продажу облігацій.

Згідно п. 4.2.4. договору, замовник зобов`язаний передати забудовнику лот облігацій до погашення упродовж терміну, визначеного Інформацією про випуск, з урахуванням положень п. 3.10 та п. 3.11 договору.

Згідно п. 4.3.3 договору, забудовник має право розірвати цей договір в односторонньому порядку у випадку порушення замовником строків та порядку оплати лоту облігацій, які визначені у договорі купівлі-продажу облігацій та у разі виникнення порушень виконання договору купівлі-продажу облігацій.

Згідно п. 7.2. договору, цей договір діє до моменту передачі замовнику об`єкту будівництва за актом прийому-передачі об`єкту будівництва. Дія договору може бути достроково припинена з одночасним припиненням усіх прав замовника на об`єкт будівництва у випадках, передбачених договором та/або чинним законодавством. Датою припинення договору вважається дата поштового відправлення відповідного листа про припинення дії договору забудовником.

З листа НДУ від 30 грудня 2016 року вбачається, що станом на 29 лютого 2016 року на рахунку ОСОБА_1 обліковуються 7 661 штука облігацій серії «В», емітентом яких є ТОВ «Укргаз» (а.с. 120).

02 червня 2011 року будинок, де знаходиться об`єкт нерухомості, введено в експлуатацію з присвоєнням об`єкту поштової адреси (а.с. 16, 17).

Листом від 07 жовтня 2015 року ПАТ «Укргаз» звернулося до ОСОБА_1 у якому повідомило про припинення договорів участі у будівництві бронювання об`єкту будівництва від 28 грудня 2006 року № 7/1/12/80Ж (а.с. 108).

16 квітня 2019 року ТОВ «Укргаз» звернулося до ОСОБА_1 з повідомленням про підписання додаткової угоди до договору бронювання будівництва щодо розірвання (припинення) вказаного договору у зв`язку з тим, що строк обігу облігацій закінчився ще 02 червня 2011 року, проте облігації до погашення надані не були (а.с. 18-19).

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з вимогами частин другої-п`ятої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що 08 грудня 2007 року між ТОВ «Укргаз» та ОСОБА_3 укладено договір бронювання об`єкту будівництва № 8/2/3/95/Ж, об`єктом якого є квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно п. 2.2. договору № 7/1/12/80Ж участі у будівництві об`єкту від 28 грудня 2006 року, замовник зобов`язується оплатити вартість лоту облігацій за договором купівлі-продажу облігацій, а також пред`явити такий лот облігацій до погашення забудовнику.

Пунктом 1.5. договору встановлено, що лот за цим договором складається з 7 661 штуки облігацій.

З листа НДУ від 30 грудня 2016 року вбачається, що станом на 29 лютого 2016 року на рахунку ОСОБА_1 обліковуються 7 661 штука облігацій серії «В», емітентом яких є ТОВ «Укргаз».

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Укргаз» як на підставу для розірвання договору вказувало на те, що відповідач порушив умови договору, оскільки до цього часу не пред`явив облігації до погашення.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що відповідачем були виконані умови договору бронювання щодо сплати лоту облігацій, проте не виконано обов`язку щодо пред`явлення лоту облігацій до погашення. Не пред`явлення лоту облігацій до погашення є порушенням умов договору бронювання, проте не може бути безумовною підставою для його розірвання. Інших порушень умов договору бронювання зі сторони відповідача, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені позивачем підстави з врахуванням встановлених судом обставин справи, не можуть бути підставою для розірвання договору бронювання, а відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання скаржника на те, що в судовому засіданні представник відповідача вказав, що відповідач не збирається виконувати зобов`язання за договором бронювання об`єкту будівництва № 7/1/12/80/Ж від 28 грудня 2006 року, є безпідставним та не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 червня 2013 року у справі № 369/2004/13-ц, як на доказ невиконання відповідачем зобов`язань за договором бронювання, оскільки вказаним рішенням з відповідача було стягнуто заборгованість лише за додаткову площу об`єкту будівництва, яка була виявлена після здійснення обмірів збудованого об`єкта будівництва. Разом з тим, зазначене рішення не було пред`явлено до примусового виконання.

Посилання скаржника на те, що відповідачем не було здійснено повний розрахунок за договором бронювання відповідно до п. 3.1., 3.2. та п. 3.10. вказаного договору, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки як вбачається із листа НДУ від 30 грудня 2016 року, на рахунку ОСОБА_1 обліковуються 7 661 штука облігацій серії «В», емітентом яких є ТОВ «Укргаз», а грошові кошти за додаткову площу об`єкта будівництва позивач вправі стягнути з відповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Н. В. Поліщук

О. В. Шахова