Справа № 286/2/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Аврамчук Л. В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері , -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня пред`явлення позову і довічно, мотивуючи тим, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_2 . З 11.11.2001 вона є непрацюючим пенсіонером та відповідно є непрацездатною особою. На даний час вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрований і її син, тобто відповідач ОСОБА_2 .. Її чоловік і батько відповідача - ОСОБА_3 , помер багато років тому.

На сьогоднішній день вона є людиною похилого віку, яка має проблеми зі здоров`ям. В 2017 році їй було поставлено діагноз фіброзно-міксоматозна дегенерація мітрального клапана; недостатність мітрального клапана ІІІ ступеня; недостатність тристулкового клапана ІІ ступеня; легенева гіпертензія ІІ ступеня; А V блокада І ступеня, інтермінуюча А V блокада ІІ ступеня по типу ОСОБА_4 . У зв`язку з наявними діагнозами вона потребує постійного лікування та медичного нагляду. Наявного в неї доходу у виді пенсії в розмірі 1700 грн. щомісячно, не вистачає на проживання, харчування, оздоровлення та придбання ліків. Крім того, вона є власником житлового будинку, розташованого в с. Малий Кобилин Овруцького району, і не може самостійно нести тягар по його утриманню та сплаті комунальних платежів, з огляду на досить високі тарифи. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, хоча з моменту його народження і по даний час вона належним чином виконувала свої материнські обов`язки по відношенню до нього. Будь-яких нарікань з його сторони або сторони соціальних органів не надходило. Її син знаходиться в працездатному віці, має офіційний стабільний заробіток, оскільки є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , а також за сумісництвом працює на ПАТ «Укрзалізниця». Тобто, відповідач може надавати матеріальну допомогу, але ухиляється від свого обов`язку. Окрім відповідача у неї є ще один син, який надає їй матеріальну допомогу у межах власних можливостей. Інших родичів, які б могли надавати їй матеріальну допомогу, в неї немає.

В судовому засіданні позивача заявлені вимоги підтримала з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.

В підготовче судове засідання відповідач надавав клопотання, в якому зазначив, що являється військовослужбовцем. Службу проходить у в/ч НОМЕР_1 в м. Житомир, де і проживає. Залишити місце служби та прибути до м. Овруч не має можливості. При розгляді спору покладається на розсуд суду. Проте, просить суд звернути увагу на наявність в нього дитини, на утримання якої з нього стягуються аліменти.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами СК України.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Згідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2019 у справі №212/1055/18 дійшов висновку, що тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов.

Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Судом встановлено, що позивач являється матір`ю відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03.05.1973 (а.с.7).

Довідка виконавчого комітету Овруцької міської ради №1564 від 24.11.2020 свідчить про те, що ОСОБА_1 , тобто позивач, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також, разом з нею зареєстрований син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Позивач має статус пенсіонера та отримує щомісячно пенсію в розмірі 2224 грн., що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 16.04.2002 та довідкою про доходи № 6190 1119 7139 0155 (а.с.8,9).

З виписок із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3474 від 31.03.2017 та №8494 від 13.04.2017 вбачається, що ОСОБА_1 08.02.2017 та 03.04.2017 була госпіталізована до кардіохірургічного відділення КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради з діагнозом: фіброзно-міксоматозна дегенерація мітрального клапана; недостатність мітрального клапана ІІІ ступеня; недостатність тристулкового клапана ІІ ступеня; легенева гіпертензія ІІ ступеня; СН ІІ-Аст із помірного зниженою систолічною функцією лівого шлуночка; АV блокада І ступеня, інтермінуюча АV блокада ІІ ступеня по типу Мобітц І. 03.03.2017 та 03.04.2017 ОСОБА_1 було прооперовано та рекомендовано нагляд кардіолога за місцем проживання і додаткове медикаментозне лікуванні (а.с.11,12).

Довідка ЛКК Овруцького центру первинної медико-санітарної допомоги від 08.02.2021 за №13 підтверджує той факт, що ОСОБА_1 хворіє і потребує постійного стороннього догляду та не здатна до самообслуговування (а.с.22).

Таким чином, судом встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги.

Обставин, передбачених положеннями ст. 204 СК України, як правову підставу для звільнення відповідача від обов`язку утримувати матір, судом не встановлено

Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

В судовому засіданні позивач пояснила, що в неї є ще один син, який надає їй матеріальну допомогу добровільно. В 2017 році він повністю оплатив їй лікування, операцію на серці. На даний час в нього донька вступила до навчального закладу на платній основі, що тягне затрати на її навчання. Відповідно він не буде мати можливості надавати їй матері матеріальну допомогу в тому обсязі, що надавав. Їй же в цьому році необхідно міняти стимулятор і знову необхідна значна сума коштів. Другий син, тобто відповідач, не допомагає їй матеріально взагалі.

Вирішуючи питання про розмір утримання, суд враховує майновий стан відповідача. Зокрема, він офіційно працює, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 . Зі слів позивача відповідач винаймає житло для проживання в м. Житомир. Він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого відповідно до рішення суду сплачує аліменти в розмірі 25% заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, що підтверджується копією рішення у справі №2-843/11.

За встановлених обставин, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами; норми права, що їх регулюють, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 04.01.2021 і довічно.

Аналізуючи зміст ст.ст.202, 204 та 205 СК України, в яких передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, не може бути застосований до гл.17 СК України, так як це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а мінімальний розмір аліментів на утримання непрацездатних батьків не визначений у законодавстві.

Нормами СК України не визначено, з якого часу підлягають присудженню аліменти аліментів на утримання непрацездатних батьків, тому суд застосовує ч.1 ст. 10 СК України та за аналогією закону, а саме ст. 191 СК України, вважає, що аліменти підлягають стягненню з дня подачі позову, тобто з 04.01.2021.

Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 581 грн. (908 грн.Х64%) в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 04.01.2021 і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 581 грн. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повне рішення виготовлено 16 квітня 2021 року.