У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 542/321/21

провадження № 2/542/250/21

13 квітня 2021 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Кашуби М.І.

за участю секретаря судового засідання Коркішко А.М.

представника позивача адвоката Сенкевича В.І.

представника відповідача адвоката Охоцької Т.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут», про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут», про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Ухвалою суду від 04 березня 2021 року провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні сторони зазначили, що ними надано до суду всі докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Вказали на відсутність клопотань щодо вирішення питань, визначених у ст. 197 ЦПК України.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні суд встановив, що заяв про бажання укласти мирову угоду, передачу справи на розгляд до третейського суду або врегулювання спору за участю судді, уточнення позовних вимог та заперечень проти них, вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, зустрічного позову до суду не надходило.

Судом з`ясовано, що сторони повідомили про всі обставини справи, які їм відомі.

Клопотань про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження, витребування додаткових доказів, їх забезпечення не надходило.

Клопотань про виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, забезпечення позову, зустрічне забезпечення, інших заяв та клопотань також не надходило.

Підстав для вирішення питань, визначених пунктами 11-14 ч. 2 ст. 197 ЦПК України не встановлено.

Судом визначено обставини, які входять до предмета доказування.

Встановлено, якими доказами сторони мають намір доводити обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Особи, прав та обов`язків яких стосується справа, залучені до участі у справі.

Зважаючи на здійснення всіх дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Відповідач скористався правом на надання відзиву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач, в свою чергу, надав відповідь на відзив та просив витребувати у відповідача оригінали договорів оренди землі від 30.12.2015 № 45-з і № 45/1-зта актів прийому-передачі 30.12.2015 № 45-з і № 45/1-з та призначити судово-технічну експертизу документів, а саме: договорів оренди землі від 30.12.2015 № 45-з і № 45/1-з, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Добробут», та Актів прийому-передачі об`єкта оренди за договором оренди від 30.12.2015 № 45-з і № 45/1-з.

Клопотання обґрунтовано тим, що в договорах оренди землі та в актах прийому-передачі на місці підпису орендаря міститься факсимільне відтворення підпису в порядку, що не відповідає вимогам ст. 207 ЦК України.

Представник позивача - адвокат Сенкевич В.І. підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача - адвокат Охоцька Т.О. в підготовчому судовому засіданні зазначила, що договори оренди землі та акти прийому-передачі об`єкта оренди за договором оренди були підписані уповноваженою на те особою та у порядку, визначеному законом. Проти задоволення клопотання про витребування доказів заперечувала, стверджуючи про наявність таких у позивача. Щодо задоволення клопотання про призначення експертизи не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи у межах досліджуваного питання, заслухавши думку учасників справи, дійшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77, 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів- стаття 89 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Положеннями пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

З огляду на пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України, який визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Крім того, суд приймає до уваги, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справа повинна бути розглянута в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Зважаючи на викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи, оскільки судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях та для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

На підставі викладеного в задоволенні клопотань про призначення експертизи та про витребування доказів з метою проведення експертизи слід відмовити.

Керуючись статтями 103, 197- 200, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача про витребування у відповідача оригіналів договорів оренди землі від 30.12.2015 № 45-з і № 45/1-зта актів прийому-передачі 30.12.2015 № 45-з і № 45/1-з та призначення судово-технічної експертизи документів, а саме: договорів оренди землі від 30.12.2015 № 45-з і № 45/1-з, укладених між ОСОБА_1 таТОВ Агрофірма «Добробут», та Актів прийому-передачі об`єкта оренди за договором оренди від 30.12.2015 № 45-з і № 45/1-з- відмовити.

Підготовче провадження закрити.

Призначити справу до судового розгляду по суті на 10 год. 30 хв. 13 травня 2021 року.

Роз`яснити відповідачу, що заперечення можуть бути подані протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відповіді на відзив з дотриманням вимог, передбачених статтею 178 ЦПК України.

Повідомити учасників справи про наявність у суді технічної можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Інформацію щодо справи, учасники справи можуть отримати за веб-адресою http://ns.pl.court.gov.ua/sud1621 веб-сторінки Новосанжарського районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтаського апеляційного суду через Новосанжарський райсуд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 16 квітня 2021 року.

Суддя Кашуба М.І.