Справа № 458/1116/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.04.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Матківської Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення пені за несплату аліментів,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Лопухович А.О., представника третьої особи Матвійчук С.С. (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення пені за несплату аліментів.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.03.2011., дочка залишилася проживати з нею. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.06.2011 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2011 і до досягнення нею повноліття. З грудня 2009 року, тобто коли дитині було 3 місяці, відповідач покинув сім`ю, не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини, не турбується про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з нею, ухиляється матеріально її утримувати, а тому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за період з 01.09.2019 по жовтень 2020 року включно в сумі 63 058 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 , її представник адвокат Лопухович А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідно до ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада». Відзив та заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Представник органу опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області Матвійчук С.С. в судовому засіданні зазначив, що орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї дитини, не піклується про її стан здоров`я, не цікавиться їх життям.

Свідок малолітня дитина ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що проживає з матір`ю та її чоловіком, якого називає батьком ОСОБА_4 , який нею піклується, їздить з ними на море. Рідного батька не знає, так як він ніколи до неї не приїжджав, не листувався та не дзвонив до неї.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 покинув сім`ю, коли Божені виповнилося 3 місяці. З цього часу він не приїжджав, не цікавився дитиною. ОСОБА_3 проживає з матір`ю та її чоловіком, з яким одружилася в 2020 році.

Вислухавши вступне слово представника позивача, представника органу опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області, показання свідків,з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2009 року до 04 березня 2011 року, що підтверджується рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.03.2011 року (арк. справи 6).

Відповідно до рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.06.2011 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2011 і до досягнення нею повноліття (арк. справи 7).

Сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області (арк. справи 5).

Згідно довідки про склад сім`ї № 813 від 12.11.2020 відомо, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 та братом ОСОБА_7 (арк. справи 8).

Із довідки № 53 від 12.11.2020, виданї Смизькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Смизької селищної ради встановлено, що ОСОБА_3 навчається в 6-Б класі Смизької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Смизької селищної ради. Відповідно до характеристики вищевказаного навчального закладу Батько ОСОБА_8 жодного разу не цікавився справами дочки, не брав участі в її вихованні (арк. справи 9-10).

Згідно довідки початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Смизька дитяча музична школа» Смизької селищної ради відомо, що ОСОБА_1 щомісячно здійснює оплату за навчання своєї дочки ОСОБА_3 , дуже багато приділяє уваги навчанню і вихованню своєї дочки, батько в житті ОСОБА_9 участі не бере (арк. справи 11).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 263 від12.11.2020 ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_3 та братом. Умови проживання задовільні. У дитини є окрема кімната, обладнане місце для навчання та проведення вільного часу. Батько дитини пішов з сім`ї, коли Божені було 3 місяці. Зі слів матері, він з тих пір з дитиною не бачився, дитиною не цікавився, участі у її вихованні не приймає, має велику заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини (арк. справи 12).

Згідно з розрахунком, наданого Турківським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) від 02.11.2020, станом на 02.11.2020 ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам відносно своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 63 058,41 грн (арк. справи 115-116).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області № 244/02-13/21 від 22.01.2021 орган опіки та піклування районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. справи 50, 63-64).

З листа відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області № 690/02/60-2021 від 04.03.2021 встановлено, що ОСОБА_2 не притягався до кримінальної відповідальності (арк. справи 87-88).

З довідки від 04.03.2021, виданої поліклінічним відділенням КНП «Турківська центральна міська лікарня» відомо, що ОСОБА_2 на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває (арк. справи 89).

Згідно частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Крім того, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд бере до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», пункт 49, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 47), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49), у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даній справі з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених судом обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав, так як він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки.

Також суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів, згідно виконавчого листа № 2-659/11 від 01 липня 2011 року в сумі 63 058 грн., підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.06.2011 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2011 і до досягнення нею повноліття (арк. справи 7).

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 02.11.2020, наданого Турківським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_2 станом на 02.11.2020 по аліментам відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нарахована заборгованість в сумі 85 575,89 гривень, з яких ОСОБА_2 сплачено 22 517,48 гривень, борг по сплаті аліментів становить 63 058,41 гривень (арк. справи 115-116).

Відповідно до вказаного розрахунку, судом встановлено, що за затребуваний позивачем період з 1 вересня 2019 року по 31 жовтня 2020 року включно заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 становить 28 523,75 грн (вересень 2019 1911,25 грн + жовтень 2019 1807,50 грн +листопад 2019 1807,50 грн+грудень 2019 1807,50 грн+січень 2020 2119 грн +лютий 2020 2119 грн+березень 2020 2119 грн+квітень 2020 2119 грн+травень 2020 2119 грн+червень 2020 2119 грн+липень 2020 2119 грн+серпень 2020 2119 грн+вересень 2020 2119 грн+жовтень 2020 2119 грн).

Позивачем подано до суду розрахунок пені по виконавчому листу №2659/11 від 01.07.2011, відповідно до якого розрахунок пені по несплачених аліментах за період з 01.09.2019 по 01.11.2020 розраховано за формулою: сума боргу по сплаті аліментів * 1 % пені * кількість прострочених днів до 30.11.2020 року включно (день звернення до суду) та становить 63 584 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Вказаний висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018, винесеній у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 справі №6-94цс15.

Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 у справі № 759/9457/15-ц, від 17.10.2018 у справі № 359/9950/16-ц, від 05.12.2018 у справі № 372/264/15-ц.

Відповідно до правових висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Виходячи з викладеного суд не погоджується з поданим позивачем до суду розрахунком пені, оскільки він зроблений з невірним застосуванням норм матеріального права та правових позицій Великої палати Верховного суду, а тому вважає за необхідне навести свої розрахунки:

-вересень 2019 року (заборгованість по сплаті аліментів 1911,25 грн) * пеня (1%) * 30 (кількість днів прострочення) =573,38 грн (сума неустойки (пені);

-жовтень 2019 року (заборгованість по сплаті аліментів 1807,50 грн) * пеня (1%) * 31 (кількість днів прострочення) = 560,33 грн (сума неустойки (пені);

-листопад 2019 року (заборгованість по сплаті аліментів 1807,50 грн) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 542,25 грн (сума неустойки (пені);

-грудень 2019 року (заборгованість по сплаті аліментів 1807,50 грн) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 560,33 грн (сума неустойки (пені);

-січень 2020 року (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 656,89 грн (сума неустойки (пені);

-лютий 2020 року (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 29 (кількість днів прострочення) = 614,51 грн (сума неустойки (пені);

-березень 2020 року (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) =656,89 грн (сума неустойки (пені);

-квітень 2020 (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) =635,7 грн (сума неустойки (пені);

-травень 2020 (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) =656,89 грн (сума неустойки (пені);

-червень 2020 (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) =635,7 грн (сума неустойки (пені);

-липень 2020 (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) =656,89 грн (сума неустойки (пені);

-серпень 2020 (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) =656,89 грн (сума неустойки (пені);

-вересень 2020 (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) =635,7 грн (сума неустойки (пені);

-жовтень 2020 (заборгованість по сплаті аліментів 2119 грн) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) =656,89 грн (сума неустойки (пені).

Таким чином, пеня за несплачені аліменти за період з 1 вересня 2019 року по 31 жовтня 2020 року становить 8 699,24 грн.

Враховуючи вищевикладене та поданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги частково у розмірі 8 699,24 грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд прийшов до наступного висновку.

Судові витрати в цій справі складаються з судових зборів за дві позовні вимоги, з яких позивач за вимогу про позбавлення батьківських прав сплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн, а за сплату судового збору за позовну вимогу про стягнення пені за несплату аліментів позивач в силу п. 3 ч. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, та витрат за надання позивачу витрат на правничу допомогу відповідно до розрахунку-детального опису робіт (наданих правових послуг) за Договором від 19 листопада 2020 року, що становлять 2500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

З урахуванням того, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн. та за часткове задоволення позовної вимоги про стягнення пені за несплату аліментів з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 116,00 гривень.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При розподілі судових витрат судом враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16 квітня 2020 року в справі №727/4597/19, зазначено, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

З матеріалів справи вбачається, що понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень по даній справі підтверджуються копією витягу з договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 листопада 2020 року, копією додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 19 листопада 2020 року, розрахунком-детальним описом робіт (наданих правових послуг) за Договором від 19 листопада 2020 року, копією квитанції до прибуткового касового ордера №21 від 30.11.2021, які підтверджують здійснення оплати позивачем витрат на оплату послуг адвоката в сумі 2500 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 2500 гривень є документально підтвердженими, співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, та з урахуванням того, що відповідач не заявив клопотання про зменшення їх розміру, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-283, 284 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , пеню за несплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01.09.2019 по 31.10.2020 в розмірі 8 699,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судові витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду у розмірі 840,80 гривень та на користь держави в розмірі 116,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивача - адвокат Лопухович Алла Олександрівна, адреса робочого місця: 35600, м. Дубно, вул. Д.Галицького, 7, Рівненська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області - Матвійчук Сергій Сергійович, адреса робочого місця: 35600, м. Дубно, вул. Д.Галицького, 17, Рівненська область.

Повний текст рішення складено та підписано 16 квітня 2021 року.

Суддя З.М. Коліщук