Справа № 595/1842/20
Провадження № 2-др/595/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівського Б.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача, адвоката Андрейківа Олега Івановича про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Мелих Анатолій Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець Мелих А.І., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем від 22 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №3977 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк»заборгованості за кредитним договором у розмірі 4637 (чотири тисячі шістсот тридцять сім) доларів США 97 центів та 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. за вчинення виконавчого напису. Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк»на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. та 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

05 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача, адвоката Андрейківа О.В. про відшкодування судових витрат, згідно якої адвокат просив стягнути з АТ «АльфаБанк» на користь ОСОБА_1 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. До заяви долучено копію договору про надання правничої допомоги від 08 грудня 2020 року, акт про прийняття-передачі наданих послуг від 30 березня 2021 року та дублікат квитанції № Р24АС2385.

Позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Андрейків О.В., представник відповідача АТ «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. та приватний виконавець Мелих А.І. в судове засідання не з`явилися, хоч належно повідомлялися про розгляд заяви про відшкодування судових витрат, що у відповідності щдо вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

08 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Андрейків Олегом Володимировичем укладено Договір про надання правничої допомоги.

Як вбачається з акту прийому-передачі наданих правничих послуг від 30 березня 2021 року до договору про надання правничої допомоги, адвокат з 08 грудня 2020 року по 30 березня 2021 року надав замовнику юридичні послуги, вартість яких становить 6000 гривень.

Із дублікату квитанції № Р24АС2385 від 30 березня 2021 року слідує, що платником ОСОБА_1 оплачено отримувачу ОСОБА_3 6000 грн., призначення платежу - оплата юридичних послуг на підставі договору про надання юридичної допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення від 25 березня 2021 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не вирішувалось, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також враховуючи те, що позов задоволено, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача, адвоката Андрейківа О.В. та стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

На підставі наведеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Стягнути із Акціонерного товариства «Альфа-Банк»на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання:АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська,10, м. Київ, 03150, .

Третя особабез самостійних вимог щодо предмета спору:приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження: вул. м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд. 433, кім. 28-29.Київ.

Третя особабез самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець Мелих Анатолій Іванович, місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Живова, буд. 32-А.

Суддя: Л. І. Созанська