Провадження № 2/761/3880/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко М.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рейласс», товариства з обмеженою відповідальністю «Грандфилд», товариства з обмеженою відповідальністю «Палміндустрі», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання недійсним рішення засновників юридичної особи в частині призначення керівника товариства та зобов`язання вчинення реєстраційних дій,

встановив:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вказано на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності (п.2).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір слід вирішувати за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа-учасник приватноправових відносин. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу колективне підприємство як різновид підприємства колективної власності (стаття 93 ГК України) є корпоративним. Учасники колективного підприємства незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між ними та цим підприємством щодо його створення, діяльності, управління або припинення діяльності є корпоративними (стаття 167 ГК України).

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі із тих, що належить до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

За змістом абзацу третього пункту 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов`язків за юридичною природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі статті 46 КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання ним обов`язків є не у приписах КЗпП України, а устатті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права. Реалізація корпоративних прав на участь у управлінні товариством шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління. Такі рішення уповноваженого на це органу треба розглядати не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (абзац четвертий пункту 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010).

Як вбачається із змісту позовної заяви позивач оскаржує прийняте рішення, яке оформлено протоколом загальних зборів учасників від 16.07.2018 року в частині призначення позивача на посаду директора ТОВ «Рейласс», ТОВ «Грандфилд», ТОВ «Палміндустрі», з наданням йому права здійснити всі необхідні дії для державної реєстрації змін до вказаних товариств, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в тому числі уповноважити інших представників щодо виконання зазначених дій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спір підвідомчий господарським судам, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, проаналізувавши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рейласс», товариства з обмеженою відповідальністю «Грандфилд», товариства з обмеженою відповідальністю «Палміндустрі», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання недійсним рішення засновників юридичної особи в частині призначення керівника товариства та зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 20 ГПК України, ст. 167 ГК України, ст.ст. 19, 186 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкриті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рейласс», товариства з обмеженою відповідальністю «Грандфилд», товариства з обмеженою відповідальністю «Палміндустрі», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання недійсним рішення засновників юридичної особи в частині призначення керівника товариства та зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

Роз`яснити позивачу, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: