Справа № 472/425/20
Провадження №2/472/11/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2021 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Ставніченко А.П.,
представника позивача - Венделя О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 смт. Веселинове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
05 травня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Однак, вказує, що ніяких правовідносин з ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» у неї не було, ніяких договорів ні з ПАТ «Платинум Банк», ні з відповідачем вона не укладала, а отже, ніякої заборгованості у неї немає.
Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості.
Таким чином, вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а нотаріус при вчиненні такого виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, але забезпечила в судове засідання участь свого представника - адвоката Венделя О.М., який позовну заяву підтримав в повному обсязі, та зокрема зазначив, що ніяких правовідносин з ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» у позивача не було, ніяких договорів ні з ПАТ «Платинум Банк», ні з відповідачем позивач не укладала, а отже, ніякої заборгованості у неї немає. Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості. Таким чином, необхідно вважати, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а нотаріус при вчиненні такого виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником.
Представник відповідача ТОВ «ФК» «АЛАНД» в судові засідання 23.06.2020 року, 22.09.2020 року, 22.10.2020 року, 16.11.2020 року, 14.12.2020 року, 28.01.2021 року, 25.02.2021 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток. Про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., в судові засідання 23.06.2020 року, 22.09.2020 року, 22.10.2020 року, 16.11.2020 року, 14.12.2020 року, 28.01.2021 року, 25.02.2021 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. в судові засідання 23.06.2020 року, 22.09.2020 року, 22.10.2020 року, 16.11.2020 року, 14.12.2020 року, 28.01.2021 року, 25.02.2021 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подав, та те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Венделя О.М., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В від 25.02.2020 року відкрито виконавче провадження щодо виконання обумовленого виконавчого напису, виконавче провадження № 61390926.
22.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до виконання за місцем роботи позивача - до Комунального некомерційного підприємства "Веселинівська центральна районна лікарня" Веселинівської районної ради та позивачу ОСОБА_1 .
Не погодившись з даним виконавчим написом, вважає стягнену за виконавчим написом суму заборгованості спірною, а тому звернулася до суду за захистом свого права, подавши позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.
Разом з тим, ст. 18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Останній вчиняється, як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна на документах, що встановлюють заборгованість.
Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172.
Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 (зі змінами), на який міститься посилання в оскаржуваному написі, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до пункту 1 Розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);
б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ).
Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що стягувач ТОВ "ФК "Аланд" надав нотаріусу всі документи, які необхідні для вчинення виконавчого напису.
Відповідач ТОВ "ФК "Аланд" та третя особа приватний нотаріус Кондратюк В.С. з причин, невідомих суду, не надали матеріали, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса. Про витребування судом вказаних документів відповідач та третя особа повідомлялись належним чином, а саме:,
2) Ухвалою суду від 22.09.2020 року судом повторно витребувано від нотаріуса Кондратюка В.С. вказані документи, дану ухвалу нотаріус отримав на свою офіційну електронну пошту " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 30.10.2020 року, що підтверджується роздруківкою електронного листа.
4) Крім того, ухвали про витребування доказів відповідач та приватний нотаріус отримали повторно на свої електронні адреси 25.11.2020 року, що підтверджується роздруківкою електронного листа. І відповідач також отримав повторно ухвалу суду Укрпоштою 26.11.2020 року, що підтверджується повідомленням про отримання.
Однак, ухвали суду про витребування доказів залишились невиконаними.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясуваня якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Суду відповідачем та приватним нотаріусом не надано належних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ "ФК "Аланд", тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання, та можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання.
Суду не надано доказів того, що кредитний договір, який подавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису був нотаріально посвідчений.
Крім того, в наданих на ухвалу суду документах виконавчого провадження наявна копія Кредитного договору зі страхуванням життя позичальника № 3446/1430CLBPS від 04.03.2013 р. зі строком повернення кредиту до 05.03.2016 р. з доданим Графіком платежів, в якому останній платіж датовано 05.03.2016 року.
Надані приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. матеріали не містять будь-яких доказів щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед ТОВ «ФК «Аланд», до того ж ці матеріали не містять і доказів переходу від АТ «Платинум Банк» до ТОВ «ФК «Аланд» права вимоги до ОСОБА_1 , а також будь-яких доказів щодо переліку документів, які були направлені приватному нотаріусу Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюку В.С. для вчинення виконавчого напису.
Крім того, виданий приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. виконавчий напис від 24.12.2019 р., вчинено поза межами строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат», так як право вимоги щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором виникло щонайпізніше з 06.03.2016 року, тобто крайній строк вчинення виконавчого напису сплив 06.03.2019 року. До того ж, з наданого приватним виконавцем Булахевічем С.В. примірника спірного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проведено за період з 22.06.2019 року по 29.11.2019 року, тобто поза межами 3-річного строку після закінчення терміну його виконання, встановленого в кредитному договорі - 05.03.2016 р., що вказує на вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 24.12.2019 року за відсутності документів, які свідчать про безпірність заборгованості боржника.
Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус, по-перше: не перевірив наявність права вимоги у стягувача до боржника; по-друге: не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості; і втретє: вчинив виконавчий напис поза межами строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».
За такого, враховуючи вищевказане, відсутність відзиву відповідача на позовну заяву, ненадання останнім належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивачки, а також ненадходження на запити суду копії нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В силу ч.1 ст.133, ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в загальному в розмірі 1 261 грн. 20 коп. (420 грн. 40 коп. судовий збір (забезпечення позову), 840 грн. 80 коп. судовий збір (звернення з позовом до суду).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 81, 84, 141, 223, 259, 263-265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.
Відповідно до ч.7 та ч. 8 ст. 158 ЦПК України застосовані судом заходи забезпечення позову згідно з ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2020 року продовжують діяти протягом 90 (дев`яноста) днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного заочного рішення суду).
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, а в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повне рішення суду складено 05 березня 2021 року.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області Л.О. Орленко