Справа № 544/219/20
У Х В А Л А

08 квітня 2021 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин подання державного виконавця Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Журби Т.О. про примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник державний виконавець Пирятинського РВ ДВС Журба Т.О. 07 квітня 2021 року звернулась до суду з поданням про надання державному виконавцю та іншим учасникам виконавчого провадження (понятим, представникам стягувача, експерту-оцінювачу) дозволу на примусове входження до будинку, що належить боржникові на праві власності 21/50 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою повного, своєчасного та реального виконання виконавчого документа. У поданні заявник зазначив, що на виконанні Пирятинського РВ ДВС знаходиться виконавче провадження 63028520 з виконання виконавчого листа № 544/219/20, виданого 11.08.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 2154,27 доларів США. 14.09.2020, 09.12.2020, 11.03.2021, 23.03.2021, 06.04.2021 направлялися запити до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями та до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно отриманих електронних відповідей з Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України за боржником відкритих рахунків у банківських установах не виявлено, пенсії не отримує. Також 16.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до: AT "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", AT «Полтава-банк», АТ"УКРСИББАНК", ПУМБ БАНК, AT "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", AT "КредоБанк", АТ «Альфа-Банк» ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК", ПАТ "СБЕРБАНК", АТ "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ГЛОБУС", АТ "ПРАВЕКС БАНК", AT "АП БАНК". 20.02.2021 державним виконавцем направлене подання до Пирятинського районного суду Полтавської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 03.02.2021 до відділу надійшла ухвала суду про задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межу України. 11.03.2021 державним виконавцем відділу підготоване подання про оголошення у розшук боржника та направлене до Пирятинського районного суду для розгляду. 19.03.2021 був здійснений вихід за місцем реєстрації майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану. До помешкання та на територію будинку увійти не вдалося, так як ворота були зачинені. Також стало відомо зі слів сусідки, яка проживає у будинку за номером ІНФОРМАЦІЯ_1 , що боржник ОСОБА_1 за даною адресою не проживає та ніколи не проживав, на даний час перебуває в м. Києві (точної адреси не знає). 22.03.2021 направлені запити до центру надання адміністративних послуг про місце реєстрації боржника та чи проживають за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 , малолітні діти. Згідно відповідей на запити будо встановлено, що за адресою по АДРЕСА_3 , зареєстровані боржник ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 , та неповнолітні діти ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_4 , (21/50 частини будинку) особи не зареєстровані. 30.03.2021 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти від боржника ОСОБА_1 в сумі 120грн. У зв`язку з тим, що боржник офіційних видів заробітку не має, виникла потреба у перевірці майнового стану боржника за місцем його фактичного проживання. На даний час сума боргу залишається не сплаченою, строки здійснення виконавчого провадження не зупинені, існує необхідність входження до будинку для проведення виконавчих дій.

Державний виконавець Журба Т.О. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала заяву, в якій просила провести розгляд подання без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подання, оцінивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено та підтверджується матеріалами справи, що на примусовому виконанні в Пирятинському РВ ДВС знаходиться виконавче провадження ВП №63028520 з виконання виконавчого листа № 544/219/20, виданого 11.08.2020 Пирятинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 2154,27 доларів США.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , проведені виконавчі дії щодо виявлення рухомого та нерухомого майна, наявності доходів, встановлення місця реєстрації боржника.

Постановами державного виконавця від 09.11.2020, 27.01.2021 накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , а саме на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , та на 21/50 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про що зроблено відповідні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки про реєстрацію ОСОБА_1 разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалами Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.03.2021 оголошено розшук боржника ОСОБА_1 , а від 29.01.2021 тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до моменту фактичного погашення зобов`язань.

Відповідно до ст. 124 Конституції, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до п.1, 2 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Отже, умовами примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника є сукупність обставин, а саме: наявність у боржника чи іншої особи, належних боржнику майна і коштів, а також перешкоджання боржником чи іншою особою державному виконавцю у вільному доступі до житла для проведення виконавчих дій.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

З доказів, наданих державним виконавцем до подання, не вбачається, що боржнику направлялись та ним отримувались будь-які документи виконавчого провадження (постанова про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника тощо).

Отже, до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що боржнику були вручені процесуальні документи та повідомлення про проведення виконавчих дій.

Крім того юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Матеріали справи не містять доказів, які б стверджували, що боржник дійсно перебував за місцем проживання в момент виходу державного виконавця та умисно перешкоджав проникненню в житло, у зв`язку з чим виникла необхідність саме примусового проникнення до житла.

Доданий до подання акт державного виконавця від 19.03.2021 не може вважатися таким доказом.

Так в акті від 19.03.2021 зазначено, що державним виконавцем був здійснений вихід за місцем знаходження частини майна за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виходу встановлено, що за даною адресою ніхто не проживає. Зі слів сусідки, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 не проживає і ніколи не проживав. Отже вказаний акт не містить відомостей про те, що боржник Доронкін умисно перешкоджав державному виконавцю проникнути в житло.

Крім того слід звернути увагу, що боржник в будинку по АДРЕСА_3 не зареєстрований, а за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та малолітня дитина ОСОБА_7 . Матеріали виконавчого провадження, копії яких додані державним виконавцем до подання, не містять відомостей про те, що у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходиться майно боржника ОСОБА_1 чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Також суд зазначає, що боржник ОСОБА_1 не є одноосібним власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний будинок перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 (21/50 частин) та іншої особи, якій належить 29/50 частин будинку.

Доводи державного виконавця про те, що від ОСОБА_1 на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли кошти в сумі 120грн, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, підсумовуючи все вище викладене, суд дійшов висновку, що докази, додані державним виконавцем до подання, не свідчать про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження, про необхідність проведення процесуальних дій, про перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до свого житла.

Оскільки судом встановлено, що матеріали подання не містять достатніх доказів, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, тому суд уважає подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника недоведеним і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 439, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Журби Т.О. про примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н.В.Нагорна