Провадження № 2/760/947/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить:

- розірвати укладений з відповідачем шлюб;

- визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею;

- стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини його заробітку(доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно;

- здійснити поділ майна та визнати за нею право приватної власності на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49, 3 кв. м.

Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року вимоги позивачки були роз`єднані в самостійні провадження, в частині розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та розподіл майна передані для реєстрації в Автоматизованій системі документообігу суду.

При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач посилається на те, що 14 вересня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що з січня 2020 року вони живуть окремо, спільне господарство не ведуть.

Вихованням та матеріальним утриманням займається вона.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку сплачував платежі на утримання дитини у періоди, які він вважав за потрібне та у значно меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Відповідач має стабільну роботу, отримує гідну заробітну плату, інших дітей та стягнень за виконавчими документами не має.

Вважає, що відповідач є матеріально забезпеченим і має змогу надавати кошти на утримання дитини, а тому просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження.

14 грудня 2020 року відповідач в приміщенні суду отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви.

/ а.с. 38 /

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14 вересня 2012 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

/ а.с. 11, 17 /

Звертаючись до суду, позивачка зазначила, що відповідач проживає окремо від сім`ї з початку 2020 року, дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні.

В провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Так, виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі.

Крім того, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо утримання дитини сторони перед зверненням позивачки до суду не досягли.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідач, не надавши відзиву на позов, заперечень проти позову не висловив і про неможливість утримувати дитину не заявив.

Відповідно до ч.ч.7,10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом ч.2 ст. 182 СК України / в редакції в редакції Законів № 2037-VIII від 17.05.2017, № 2475-VIII від 03.07.2018 / мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач будь-яких заперечень щодо розміру аліментів, який просить стягнути позивачка, не надав, і щодо наявності будь-яких обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів, не повідомив.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача на її користь аліментів у приведеному в позові розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначає, що з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 2 102, 00 гр.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840, 80 гр. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ІН: НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , ІН: НОМЕР_3 / аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ІН: НОМЕР_2 / 840, 80 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазнаечний строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва