Справа № 466/3034/21
У Х В А Л А

судового засідання

09 квітня 2021 року м.Львів

суддя Шевченківського районного суду м.Львова Невойт П.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

08.04.2021 позивач ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», , місцезнаходження: м. Київ, Соломянський район, бульвар Вацлава Гавела,6, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1608 від 09.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення за кредитним договором № 96/12-12 від 06.12.2012 та скасувати виконавчий напис від 1608 від 09.03.2021.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову та просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дій винесених приватним виконавцем наступних постанов: про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2021 року №64998607, про стягнення з боржника основної винагороди від 31.03.2021 №64998607, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 31.03.2021 №64998607.

Як підставу для звернення до суду з даною заявою зазначає, що є підстави вважати, що вказаний виконавчий напис та вказані дії приватного виконавця, є такими, що обмежують його право на користування його майном, і без його згоди можуть бути відчужені на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Сторони у судове засідання не викликались.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозапису- вального технічного засобу під час вирішення питання про забезпечення позову не здійснювався.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У відповідності до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що необхідність забезпечення позову заявник мотивує обґрунтованістю, на його думку, позовних вимог, та тим, що внаслідок винесення приватним виконавцем постанов, ОСОБА_1 може бути обмеженим у праві користування і розпорядження майном.

Так, до заяви про забезпечення позову додано постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2021, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 31.03.2021 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 31.03.2021.

Однак заявником не надано належних та допустимих доказів того, що внаслідок винесення постанов він буде обмеженим у праві користування і розпорядження майном. Саме лише припущення такої можливості, без надання додаткової інформації, яка б підтверджувала такі твердження, не може бути підставою для застосування забезпечення позову.

Звертаючись до суду із цією заявою про забезпечення позову позивач не звернув уваги на права й обов`язки виконавця, визначені в ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми, виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного й повного виконання рішення, зазначеного в документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Спосіб забезпечення позову запропонований позивачем шляхом зупинення дій виконавця по суті є зупиненням виконання рішення (виконавчого напису) на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Таким чином суду не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся до суду.

Таке зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є підміною рішення суду. Так, у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позивачем буде досягнуто мети позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, без розгляду справи по суті.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 247 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви від 06 квітня 2021 ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: П. С. Невойт