КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 754/4802/17 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5121/2021Головуючий у суді першої інстанції - Грегуль О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника апелянта Корнійчук М.В. ,

представників стягувача ОСОБА_4, ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, - Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на корить Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 12 397 грн. 87 коп. за надані послуги з центрального опалення; 14 571 грн. 84 коп. за постачання гарячої води; 3 452 грн. 64 коп. в якості боргу за спожиту електроенергію; 6 728 грн. 15 коп. трьох відсотків річних та інфляційної складової боргу; 800 грн. 00 коп. судового збору.

У квітні 2019 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з заявою, в якій просило замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" у справі № 754/4802/17.

В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що 11.10.2018 року між ПАТ "Київенерго" та КП "Київтеплоенерго" було укладено договори про відступлення права вимоги (цесії) № 603-18 та № 602-18, відповідно до яких ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням, та будь-які інші без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 442 ЦПК України та ст.ст. 512, 514 ЦК України, звернувся до суду з даною заявою, яку просив задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження в справі № 754/4802/17 та замість стягувача - Публічне акціонерне товариство "Київенерго" вказано стягувача - Комунальне підприємство виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (а.с. 44).

В апеляційній скарзі ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, в обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції того, що у матеріалах справи відсутні докази про перехід від ПАТ "Київенерго" до КП "Київтеплоенерго" права вимоги до боржника заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 3 452 грн. 64 коп., судових витрат у розмірі 800 грн. 00 коп. та частково інфляційних нарахувань у розмірі 266 грн. 33 коп., що загалом становить суму у розмірі 4 518 грн. 97 коп. (а.с. 51-54).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.02.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 77, 78).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.03.2021 року справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду (а.с. 91).

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники стягувача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Боржник у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на корить Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 12 397 грн. 87 коп. за надані послуги з центрального опалення; 14 571 грн. 84 коп. за постачання гарячої води; 3 452 грн. 64 коп. в якості боргу за спожиту електроенергію; 6 728 грн. 15 коп. трьох відсотків річних та інфляційної складової боргу; 800 грн. 00 коп. судового збору.

При цьому, 11.10.2018 року між ПАТ "Київенерго" та КП "Київтеплоенерго" було укладено договори про відступлення права вимоги (цесії) № 603-18 та № 602-18, відповідно до яких ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням, та будь-які інші без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду.

У свою чергу, як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Також, слід зазначити що, вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Тобто, виходячи із змісту цих норм, зокрема п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Звертаючись до суду з заявою про заміну стягувача, заявник, як на підставу для її задоволення, посилався на те, КП "Київтеплоенерго" є правонаступником ПАТ "Київенерго" на підставі Договорів про відступлення права вимоги № 603-18 та № 602-18 від 11.10.2018 року.

При цьому, при зверненні до суду із даною заявою, КП "Київтеплоенерго" не вказувало, що підприємство є правонаступником ПАТ "Київенерго" лише в частині вимог, та просив замінити стягувача за судовим наказом у повному обсязі.

Разом з тим, як вбачається з Акту приймання-передачі судових рішень (судових наказів, виконавчих документів тощо) про стягнення заборгованості, складеного 28.02.2018 року між ПАТ "Київенерго" та ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі",заборгованість ОСОБА_3 за спожиту електроенергію у розмірі 3 452 грн. 44 коп., 3 % річних та інфляційну складову боргу у сумі 226 грн. 33 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 800 грн. 00 коп. згідно з судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року за № 754/4802/7, було передано від ПАТ "Київенерго" до ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі".

Тобто, апелянтом доведено, що ним, як правонаступником ПАТ "Київенерго", набуто право вимоги щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 3 452 грн. 44 коп., 3 % річних та інфляційну складову боргу у сумі 226 грн. 33 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 800 грн. 00 коп.

У свою чергу, будь-яких доказів, які б підтверджували, що до КП "Київтеплоенерго" за даним судовим наказом перейшло право вимоги щодо заборгованості за спожиту електроенергію та судові витрати заявником до суду не надано не було.

Задовольняючи заяву по суті та замінюючи стягувача у справі його правонаступником, суд першої інстанції не з'ясував, а заявник не зазначив, на яку саме заборгованість він набув право вимоги згідно з договорами про відступлення № 602018 та № 603-18 від 11.10.2018 року, не перевірив, чи дійсно до КП "Київтеплоенерго" перейшло право вимоги по всіх складових заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Київенерго" судовим наказом.

Таким чином, суд першої інстанції , задовольняючи заяву, не взяв до уваги положення ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", і прийшов до помилкового висновку щодо задоволення заяви у повному обсязі про заміну стягувача на його правонаступника.

У силу вимог ч. 1 ст. 55 ЦПК України заява про заміну сторони у справі за заявою про видачу судового наказу розглядається судом, який його видав, тобто вирішення зазначеного питання належить до компетенції суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене та враховуючи те, що КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги до боржника не в повному обсязі, що залишилося поза увагою суду першої інстанцїі, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська