РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2021 рокуСправа №451/325/20
Провадження № 2/451/176/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю позивача

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/325/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

5 березня 2020 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 . На день смерті ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), разом із ним в будинку АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_6 , син - ОСОБА_7 , невістка - ОСОБА_3 та внук - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помирає ОСОБА_7 , що посвідчується даними свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 24 червня 2002 року. За життя ОСОБА_7 заповідального розпорядження на випадок своєї смерті не складав, а від так за результатом його смерті відкрилася спадщина за законом у склад якої, окрім іншого увійшло право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 2.6597 га. Померлий ОСОБА_7 на час смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_7 , позивач як один із претендентів на спадкову масу та спільною згодою членів родини, прийняв належну померлому спадщину шляхом взяття на відповідальне зберігання правовстановлюгочих документів спадкодавця. Враховуючи вищенаведене, просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,6597 га, у склад яких увійшли дві земельні ділянки площами 0,4448 га з кадастровим номером :06:000:0288 та 2,2149 га з кадастровим номером :02:000:0148. які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області і, які належали ОСОБА_7 , відповідно до Державного акту на право власності па землю серії IV-ЛВ №025474, виданого 12.04.2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.1-4).

У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідачі в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подали, заявили до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити в повному обсязі(а.с.52,53,55).

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хмільно Радехівського району, помер - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого повторно 27.11.2019 року(а.с.15).

Згідно відомостей, викладених у довідці Хмільнівського старостинського округу №302 від 29.10.2019 року, на день смерті ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), разом із ним в будинку АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_6 , син - ОСОБА_7 , невістка - ОСОБА_3 та внук - ОСОБА_2 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помирає ОСОБА_7 , що посвідчується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 24 червня 2002 року(а.с.19).

За життя ОСОБА_7 заповідального розпорядження на випадок своєї смерті не складав, а відтак внаслідок його смерті відкрилася спадщина за законом у склад якої, окрім іншого увійшло право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 2.6597 га, що належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ЛВ №025474, виданого 12 квітня 2000 року на підставі рішення Х сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 25 лютого 2000 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9418, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хмільнівської селищної ради(а.с.22-22зворот,23,24).

Померлий ОСОБА_7 на час смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом із ним були зареєстровані і проживали: дружина - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_2 та внук - ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою Хмільнівського старостинського округу №301 від 29 жовтня 2019 року(а.с.20).

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , які одружилися ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьки: ОСОБА_1 (свідоцтво про народження, серії НОМЕР_4 від 14 жовтня 1972 р.) ОСОБА_2 (свідоцтво про народження, серії НОМЕР_5 від 22 квітня 1977р.)(а.с.7,10,12).

Після смерті ОСОБА_7 , позивач, як один із претендентів на спадкову масу прийняв належну померлому спадщину шляхом взяття на відповідальне зберігання правовстановлюючі документи спадкодавця, що підтверджується довідкою Хмільнівського старостинського округу Лопатинської селищної ради №3 від 02.01.2020 року(а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_6, помирає ОСОБА_6 , як можливий претендент на спадкову масу, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_6 (а.с.26).

ОСОБА_6 по день смерті проживала та була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстрована та проживали невістка - ОСОБА_3 , внук - ОСОБА_2 , дружина внука - ОСОБА_9 , правнук - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 (а.с.27).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_2 , якому 30 липня 2007 року, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі №3013. Спадкове майно складається з 2/4 частин житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с.28,29-37).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, є те, що він позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_7 .

Факт, того що ОСОБА_1 , фактично вступив в управління та володіння спадковим майно ОСОБА_7 , підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не довіряти показам яких в суду немає підстав (а.с.57-58).

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,6597 га, у склад якої увійшли дві земельні ділянки площами 0,4448 га з кадастровим номером :06:000:0288 та 2,2149 га з кадастровим номером :02:000:0148, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області і, які належали ОСОБА_7 , відповідно до Державного акту на право власності на землю, серії IV-ЛВ №025474, виданого 12.04.2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_7 , ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_8 (жителів АДРЕСА_2 ) ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_9 , жительки АДРЕСА_3 . в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого в 80243 с. Хмільно Радехівського району Львівської області, судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 квітня 2021 року.