Справа № 186/1599/20
Номер провадження № 2/0186/69/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2021 року м.Першотравенськ.
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Янжули С.А.
при секретарі - Лиман Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про народження,
01 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про народження.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач народила сина - ОСОБА_3 , батьком якого записали його, оскільки на той час він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Все частіше чує від спільних знайомих про те, що він не є біологічним батьком дитини. Якщо відняти біологічний період вагітності, що передував даті народження дитини, то виходить, що у період запліднення він з відповідачем не проживав разом, в той період між ними не було інтимних стосунків, проживали окремо. Найближча подруга відповідача говорила. що батьком дитини є не він. Після розірвання шлюбу з відповідачем, ї подруга підтвердила, що він не є батьком дитини. Наприкінці жовтня 2020 року йому стало відомо про рішення суду, яким його було позбавлено батьківських прав відносно дитини та стягнуто аліменти на його утримання. Після отримання заочного рішення він знову звернувся до подруги колишньої дружини і вона детально розповіла про те, що відповідач, перебуваючи в стані вагітності (строк три тижні), про що дізналася з "експрес-аналізу", вирішила швиденько вийти заміж за нього. З вказаних обставин виходить, що він не може бути батьком дитини. Хто саме батько ОСОБА_4 , він не знає, відповідач від відповіді ухиляється. Оскільки він не батько дитини, а відповідач напевно знає про це, вона не зверталася до нього з позовом про стягнення аліментів на дитину, аліменти стягнули з нього за рішенням суду при розгляді цивільної справи за позовом органу опіки та піклування про позбавлення його батьківських прав.
Просить суд виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з актового запису №06 від 14 лютого 2008 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного виконкомом Васильківської сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність не надала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Першотравенської міської ради Дніпропетровської області надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, рішення просить винести відповідно до вимог чинного законодавства.
Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що згідно копії паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 від 25 березня 2003 року, 14 грудня 2007 року ОСОБА_1 вступив до шлюбу з ОСОБА_5 , прізвище дружини змінене на ОСОБА_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 14 лютого 2008 року виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Русакове, Петропавлівського району, Дніпропетровської області. Його батьками записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Державна реєстрація проведена відповідно до ст.133 СК України.
Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №2-2230/10 від 06 грудня 2010 року підтверджується, що шлюб, зареєстрований 14 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис № 272 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Першотравенська, Дніпропетровської області та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с.Васильківське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, розірвано.
Копією заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/314/19 від 16 квітня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було позбавлено батьківських прав, по відношенню до малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Передано малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконавчому комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області на піклування і вирішення подальшої його долі. Стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь особи або закладу, де він буде знаходитися, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягувати з 25 лютого 2019 року, допустивши рішення суду в цій частині негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.
За клопотанням позивача, ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року в даній цивільній справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: виключається чи не виключається батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області по відношенню до дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Русакове, Петропавлівського району, Дніпропетровської області.
З КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" 06 січня 2021 року судом отримано лист про призначення відповідної експертизи на 18 січня 2021 року з 09:00 по 12:00 годину. Про дату та час проведення експертизи та про необхідність явки попереджено відповідача ОСОБА_2 особисто під підпис 15 січня 2021 року.
22 січня 2021 року на адресу суду надійшов лист КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" про те, що відповідач ОСОБА_2 запізнилася 18 січня 2021 року на експертизу, тому їй необхідно зявитися на експертизу 08 лютого 2021 року.
Довідкою КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" підтверджується, що позивач ОСОБА_1 08 лютого 2021 року перебував у відділенні судово-медичної генетики КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" з 09 по 12 годину. Відповідач ОСОБА_2 разом з дитиною, на експертизу не з`явилася.
18 лютого 2021 року ухвалу суду про призначення експертизи повернуто без виконання в зв`язку з повторною неявкою відповідача ОСОБА_2 з дитиною на експертизу.
Вирішуючи вимоги позивача суд виходить з наступного.
Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 Сімейного Кодексу України (частина перша статті 121 СК України).
Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України).
Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України).
Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України).
Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком (згідно із частиною п`ятою статті 136 СК України).
Для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального Кодексу України /далі ЦПК України/ на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частини перша-третя статті 12 ЦПК України).
Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України. Зокрема, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 ЦПК України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. (стаття 109 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зазначив у справі «Йевремович проти Сербії», що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2007 року).
Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).
Отже, при вирішенні справ про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі.
За приписами частини п`ятої статті 136 СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.
Враховуючи вище викладене у сукупності, а також те, що відповідач ОСОБА_2 не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження батьківства позивача щодо дитини відповідача, від проведення експертизи ухилилася, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , щодо виключення з актового запису відомостей про нього, як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Оскільки позивач не просить стягнути судові витрати по справі з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 109, 141, 206, 258, 263, 264, 280-283 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про народження задовільнити.
Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з актового запису №06 від 14 лютого 2008 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області.
Судові витрати залишити за позивачем - ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.А.Янжула.