Номер провадження: 22-ц/813/5184/21
Номер справи місцевого суду: 520/5284/17
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (правонаступник акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк») на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року (одноособово суддя Калашнікова О.І.) у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» (правонаступник публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»), треті особи без самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк аваль» (далі-Банк 1) звернулось із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договором №010/2-0-1/07-206 від 25.04.2007 року у розмірі 441 185,09 гривень.

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 12.12.2017 року, скасоване заочне рішення Київського райсуду м. Одеси від 27.04.2009 року у справі за позовом Банка 1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №010/2-0-1/07-206 від 25.04.2007 року в розмірі 441 185,09 гривень, із призначенням справи до судового розгляду за загальними правилами.

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 26.06.2018 року до участі у справі в якості позивача, у порядку правонаступництва (договір відступлення права вимоги №114/52 від 20.12.2017 року), залучено публічне акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк» (далі-Банк 2).

22.12.2017 року ОСОБА_1 в особі представника звернувся із зустрічним позовом про визнання договору поруки припиненим з підстав ч.1 ст.559 ЦК України.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2018 року, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволений, суд визнав припиненою з 01.06.2007 року поруку ОСОБА_1 за договором поруки № 010/2-0-1/07-206/1 від 25.04.2007 року, укладеним між Банком 1 (правовнаступник Банк 2) і ОСОБА_1 . З Банка 2 суд стягнув на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 976,8 гривень.

Банк 2 не погодився із рішенням суду від 19.11.2018 року в частині стягнення судового збору і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення судового збору у розмірі 976,80 гривень скасувати і прийняти в цій частині нове рішення, посилаючись на незаконність рішення суду у зазначений частині.

В апеляційній скарзі представник Банка 2 зазначає:

Під час розгляду справи в суді, у порядку ст. 55 ЦПК України, на підставі договору про відступлення права вимоги Банк 1 був замінений на Банк 2 і останній залучений до участі у справі в якості відповідача. 20.12.2017 року Банк 2, у порядку ч.1 ст.512 ЦК України, на підставі договору про відступлення права вимоги № 114/52-ДГ від 20.12.2017 року, відступив всі права та вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_2 товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі-Товариство).

Банк 2 не був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції і тому не мав можливості подати клопотання про заміну сторони по справі у порядку, передбаченому ст. 55 ЦПК України, на нового правонаступника Товариство.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.03.2019 року Банк 2 замінено його правонаступником Товариство із залученням останнього до участі у справі.

За загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення являється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Підпунктом 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий що за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнової характеру справляється судовий збір; розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та фіксованому розмірі.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», станом на 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1 057,21 грн. Відтак за подання до суду позовної заяви про визнай договору поруки припиненим Позивач, з врахуванням положень пп. п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплати судовий збір в розмірі 704,80 грн. Таким чином, апелянт, враховуючи положення п.п. 6 п. 1 ч. ст. 4 Закону України «Про судовий збір», сплачує за подай апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції судовий в розмірі 1 762 грн.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ст. 367 ч.1 ЦПК України).

Банк 2 не погодився із рішенням суду від 19.11.2018 року в частині стягнення судового збору і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення судового збору у розмірі 976,80 гривень скасувати і прийняти в цій частині нове рішення.

З матеріалів справи вбачається наступне.

25.04.2007 року між Банком і ОСОБА_2 укладена Гененральна кредитна угода №010/2-0-1/07-206 про відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 65 000 доларів США на строк до 25.04.2014 року, а у забезпечення виконання зобов`язань за вказаною угодою, між Банком 1 та ОСОБА_1 25.04.2007 року укладений договір поруки № 010/2-0-1/07-206/1.

Банк 1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №010/2-0-1/07-206 від 24.04.2007 року у розмірі 441 185,09 гривень.

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 12.12.2017 року скасоване заочне рішення Київського райсуду м. Одеси від 27.04.2009 року про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №010/2-0-1/07-206 від 25.04.2007 року в розмірі 441 185,09 гривень із призначенням справи до судового розгляду за загальними правилами.

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 26.06.2018 року до участі у справі в якості позивача, у порядку правонаступництва залучено Банк 2.

22.12.2017 року ОСОБА_1 в особі представника подав зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2018 року позовна заява Банка 2 (правонаступник Банка1) до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без розгляду (а.с.10 т.2).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2018 року зустрічний позов ОСОБА_1 задоволений, суд визнав припиненою з 01.06.2007 року поруку ОСОБА_1 за договором поруки № 010/2-0-1/07-206/1 від 25.04.2007 року, укладеним між Банком 1 (правовнаступник Банк 2) і ОСОБА_1 , а також стягнув з Банка 2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 976,8 гривень (а.с.11-13 т.2).

Рішення суду першої інстанції від 19.11.2018 року в частині стягнення судового збору з Банка 2 на користь ОСОБА_1 підлягає скасуванню зважаючи на наступне.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ст. 141 ч.ч.1,2,7 ЦПК України).

За договором відступлення прав вимоги №114/52-ДГ від 20.12.2017 року, Банк 2 відступив Товариству право вимоги за кредитним договором №010/2-0-1/07-206 від 24.04.2007 року, укладеним між Банком 1 та ОСОБА_2 (а.с.23-29 т.2).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, ст. 512 ч.1 п.1 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ч.1 ЦК України).

Суд першої інстанції, вирішуючи 19.11.2018 року позовну заяву Банка 2 (правонаступник Банка 1) і покладаючи на Банк 2 обов`язок відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати за зустрічним позовом, залишив поза увагою те, що станом на листопад 2018 року (з грудня 2017 року) правонаступником Банка 1 є не Банк 2, а Товариство.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.03.2019 року, Товариство залучено до участі у справі в якості правонаступника Банка 1 і Банка 2 (а.с.50,51 т.2).

З огляду на те, що Товариство залучено до участі у справі в якості правонаступника Банка 2 (останній до грудня 2017 року був правонаступником Банка 1), яке з грудня 2017 року є новим кредитором у тому числі ОСОБА_1 , судові витрати по справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Банка 1 (до 20.12.2017 року правонаступник Банк 2, а з 20.12.2017 року правонаступник Товариство) про припинення поруки підлягають стягненню із Товариства.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ст. 376 ч.ч.1,2 ЦК України).

Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції в частині покладення обов`язку на Банк 2 відшкодувати судові витрати не відповідає обставинам справи, суд неправильно застосував і порушив норми ст. 512,514 ЦК України, ст. 55 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення питання про судові витрати і особу, яка повинна їх відшкодувати, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.ч.1,2, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (правонаступник акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк») задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року в частині стягнення судового збору з публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» скасувати.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (код ЄДРПОУ №38750239) ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 976,80 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду складено 12.04.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова