Справа № 215/5832/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

за участю: секретаря - Романів Н.Є.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/8 частину усіх видів заробітку (доходу).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що на виконанні Тернівського ВДВС у місті Кривому Розі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавчий лист №2-2720/09 виданий 02.09.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини.

На теперішній час позивач ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Позивач ОСОБА_1 працює, але при вищевказаних обставинах не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як це створює для нього значні матеріальні труднощі, оскільки він повинен також витрачати кошти на утримання дружини та інших дітей, сплачувати комунальні та інші платежі.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/8 частину усіх видів доходу.

11.01.2021 відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву в якому вона вказує на відсутність доказів погіршення матеріального стану позивача, а зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

25.01.2021 позивач надав відповідь на відзив в якій вказує, що з народженням дітей його матеріальний стан змінився, а відповідач фактично намагається поставити інтереси своєї дитини вищими за інтереси інших його малолітніх дітей.

Крім того, сторони надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі виконавчого листа №2-2720/2009 від 02.09.2009 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.44). Також позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8, 9).

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов`язаний це зробити.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві посилається, як на підставу для зменшення розміру аліментів, на зміну сімейного стану, на зміну матеріального стану, а також, що на його утриманні знаходиться ще дві малолітні дитини та дружина.

Проте, суд не може взяти до уваги зазначені обставини з наступних підстав.

Як видно з тексту позовної заяви та матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 працює та сплачує поточні платежі по нарахованим аліментам, його заробіток згідно наданої довідки від 18.03.2021 за період з січня 2021 по лютий 2021 становить 31898,68 грн., що в середньому за місяць в 3 рази перевищує мінімальну заробітну плату (а.с.56). Крім того, згідно довідки від 22.09.2020 за період з квітня 2020 по вересень 2020 заробітна плата позивача ОСОБА_1 становила 33252,49 грн., та в середньому за місяць склала 5300 грн. (а.с.10). Таким чином, середньомісячний дохід позивача в 2021 році виріс майже втричі порівняно з 2020 роком, що свідчить не про погіршення майнового стану позивача, а навпаки про суттєве покращення.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.3 ст.2 ЦПК України, одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б вказували на зміну його матеріального стану, а тому в позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Повне рішення складено 12.04.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: