Провадження № 2/932/2484/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Левчинській А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 28.08.2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є власницею квартири за адресою АДРЕСА_1 . 30.09.2004 року вона - ОСОБА_1 вийшла заміж за громадянина США - ОСОБА_6 і після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , 18.12.2015 року нею був укладений шлюб з ОСОБА_9 , в зв`язку з чим вона змінила прізвище на ОСОБА_1 . В квартирі за адресою АДРЕСА_1 проживали її син ОСОБА_3 разом із дружиною - ОСОБА_4 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2018 року у справі № 200/13728/18 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний. На даний час вона - позивач, коли приїздить в Україну, проживає за вказаною адресою, також періодично за цією адресою проживає ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_4 дотепер зареєстрована за вказаною адресою, але фактично у вказаній квартирі не проживає з червня 2018 року, її особистих речей в квартирі немає, вона не несе витрат на утримання майна та не здійснює оплату за комунальні послуги, які нараховуються на неї. Проте, відповідач в добровільному порядку не вживає дій щодо зняття з реєстрації в квартирі за вказаною адресою, домовленостей між у відповідача нею щодо порядку користування квартирою не існує.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2019 року суддя ОСОБА_12 був визначений для розгляду даної справи.

03.09.2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла уточнена позовна заява позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в якій позивачі просять визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є власниками вказаної квартири, в якій зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . В квартирі за вказаною адресою ОСОБА_4 зареєстрована з 29.03.2017 року, з січня 2018 року вона з чоловіком ОСОБА_3 припинили шлюбні відносини, з червня 2018 року вона не проживає в квартирі, її особистих речей в квартирі немає, вона не несе витрат на утримання майна та не здійснює оплату за комунальні послуги, які нараховуються на неї, вона в добровільному порядку не вживає дій щодо зняття з реєстрації в квартирі за вказаною адресою. Наявність реєстрації відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає їм як її власникам розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, не дає можливості в повній мірі користуватися належними їм правами по утриманню житла, оскільки вони несуть витрати на надмірну сплату комунальних послуг.

Ухвалою судді ОСОБА_12 від 23.09.2019 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

В зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_12 від здійснення правосуддя, відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2020 року суддя ОСОБА_13 визначений для розгляду даної справи.

В зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_13 від здійснення правосуддя, відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ухвалою від 31.12.2020 року суддею справа прийнята до провадження та визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання у справі призначено на 31.03.2021 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 , який є також представником позивача ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснив, що він зі ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з 2015 року, від якого вони мають доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку 2018 року вони з дружиною припинили шлюбні відносини, в червні 2018 року вона з донькою переїхали проживати до родичів в м. Біла Церков, і з цього часу вона у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, її особистих речей та майна в квартирі немає, за комунальні послуги вона не платить, добровільно зніматися з реєстрації відмовляється, перешкод у користуванні квартирою їй ніхто не чинив. Також пояснив, що ОСОБА_4 хотіла, щоб він відмовився від доньки, а за це обіцяла знятися з реєстрації в квартирі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта», роздруківкою трекінгу АТ «Укрпошта» про вручення поштового повідомлення, причину неявки до суду не повідомила, клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надала.

Зважаючи на викладене, з урахуванням згоди позивача та представників позивачів на ухвалення у справі заочного рішення, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала.

Вислухавши учасників справи, які з`явилися, свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їй сімей і мають право розпоряджатися цієї власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_1 ), та її діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 37,4 кв.м., загальною площею 55,1 кв.м., що підтверджується договором дарування від 01.06.2001 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим В.О.

20.06.2015 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем у даній справі - ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, від якого вони мають доньку - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано. Вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що сторони з січня 2018 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, сім`я фактично розпалася і відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України ці встановлені рішенням суду обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідач ОСОБА_4 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 29.03.2017 року, що підтверджується Довідкою № 14013 від 28.08.2019 року, проте в цій квартирі вона не проживає без поважних причин з червня 2018 року в зв`язку з переїздом разом з донькою в інше місце проживання - до родичів в м. Біла Церков, її особистих речей та майна в квартирі немає, участі в обслуговуванні та сплаті комунальних платежів за утримання вказаної квартири вона не приймає. Перешкод у користуванні даним житлом відповідачу ОСОБА_4 власниками квартири не здійснювалося, будь-яких домовленостей щодо умов проживання та строків її відсутності за вказаною адресою між позивачами та відповідачем не існує, що не спростовано відповідачем.

У добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , а тому наявність її реєстрації у вказаній квартирі перешкоджає позивачам як її співвласникам розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Факт не проживання відповідача без поважних причин у вказаній квартирі АДРЕСА_1 з червня 2018 року підтверджується поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що проживає в квартирі АДРЕСА_3 напроти квартири позивачів 23 роки, зі ОСОБА_3 навчалася у школі. Їй відомо, що ОСОБА_20 одружився, у них народилася донька. З кінця літа 2018 року вона не бачить у будинку ні дружини ОСОБА_3 ні його доньки, яких до цього бачила, від нього стало відомо про те, що вони розлучилися і колишня дружина з дитиною виїхали з квартири, їх ніхто не виганяв та не чинив перешкоди в проживанні.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_3 та його кумом і знає його з дитинства, вони разом живуть в будинку АДРЕСА_1 . Йому відомо, що на протязі трьох останніх років ОСОБА_3 живе в квартирі сам. До цього він був одружений, проте після розірвання шлюбу його дружина з дитиною літом 2018 року виїхали проживати в м. Біла Церков. Він щомісячно буває в квартирі ОСОБА_3 , проте з 2018 року не бачить в квартирі його колишню дружину з донькою, їх речей в квартирі немає.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 живе в квартирі АДРЕСА_1 , що напроти її квартири. Він був одружений, проте вони з дружиною розлучилися близько трьох років тому, приблизно влітку 2018 року його дружина ОСОБА_4 виїхала з дитиною з квартири, більше вона в квартирі не з`являлася, з квартири він її не виганяв, замки у дверях не міняв. Вона буває у його квартирі і речей дружини в ній не бачила.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 не живе десь з червня 2018 року, вони у 2018 році розлучились і вона з донькою добровільно виїхали з квартири до її родичів в м. Біла Церков, він бачив, що її з речами забирав її батько. В квартиру ОСОБА_3 він буває, речей ОСОБА_4 не бачив. Донька ОСОБА_3 - ОСОБА_14 є його хрещеницею. В 2019 році він з ОСОБА_3 їздили до ОСОБА_14 на день народження до м. Біла Церков, і йому стало відомо, що ОСОБА_4 жила зі своєю сестрою.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що знає ОСОБА_3 з дитинства як сусідка, він друг її сина. Їй відомо про те, що ОСОБА_3 розлучився з дружиною ОСОБА_4 в 2018 році і з цього часу вона з їх донькою в квартирі АДРЕСА_1 не живе, її речей в квартирі немає, їй не відомо, щоб ОСОБА_3 виганяв з квартири свою колишню дружину.

Як вбачається з заяв ОСОБА_4 від 20.11.2019 року, яка надійшла до суду 03.12.2019 року, від 26.03.2021 року, яка надійшла до суду 02.04.2020 року, клопотання від 09.09.2020 року, яке надійшло до суду 21.09.2020 року, її фактичним місцем проживання є адреса АДРЕСА_5 .

З урахуванням викладеного, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , із зняттям її з реєстраційного обліку за вказаною адресою, чим будуть усунуті позивачам перешкоди у користуванні належною їм на праві власності квартирою.

Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивачів відповідачем ОСОБА_4 суду не надано, як і не надано доказів того, що будь-хто з позивачів чи інших осіб чинили їх перешкоди у користуванні вищезазначеною квартирою, щоб змусило б її захищати свої права та інтереси у передбачені чинним законодавством спосіб та порядку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , із зняттям її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева