УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа № 755/27441/14-ц таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 23.12.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва було розглянуто справу № 755/27441/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та ухвалено рішення яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за договором «Автопакет» № 164/РП/65/2008-840 станом на 14.08.2014 року у розмірі 56 685,60 дол. США та 97 854,47 грн.

На підставі договору про відступлення права вимоги від 05.03.2020 року укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», первісний кредитор ПАТ КБ «Надра» відступило на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Інвест Хаус» право вимоги до боржників.

31 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Фарватер Фінанс» було укладено договір факторингу № 82-31-08/20 на підставі якого до ТОВ «ФК «Фарватер Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3

31 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Фарватер Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення прав вимоги на підставі якого до кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , у зв`язку із чим ОСОБА_2 став новим кредитором ОСОБА_1

11 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про прощення боргу, відповідно до умов якого зобовязання ОСОБА_1 щодо сплати боргу за договором «Автопакет» № 164/РП/65/2008-840 від 11.04.2008 року припиняються шляхом прощення боргу.

Заявник вказує, що фактично зобов`язання за договором «Автопакет» № 164/РП/65/2008-840 від 11.04.2008 року припинилися шляхом прощення на підставі відповідної угоди, тому виконавчий лист слід визнати таким, ще не підлягаж виконанню.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Представником заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 та заінтересованою особою ОСОБА_2 до суду подавалися заяви у яких просять провести розгляд справи у їх відсутності, в заявах вказали, що вимоги заяви підтримують.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

23 грудня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі № 755/27441/14-ц, яким позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 164/РП/65/2008-840 станом на 14.08.2014 року у розмірі 56 685 дол. 60 центів США, 97 854 грн. 47 коп. та стягнуто із кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір по 1 827 грн. 00 коп. (а.с. 54-56).

На виконання рішення суду Дніпровським районним судом м. Києва 27.03.2015 року видано чотири виконавчі листи № 755/27441/14-ц, про що свідчить відмітка у довідковому листі до справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2020 року частково задоволено вимоги заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку пред`явлення його до виконання та замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у цивільній справі № 755/2744/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за договором «Автопакет» № 164/РП/65/2008-840 (а.с. 95-98).

21 грудня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою задоволено вимоги заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заміну сторони стягувача та замінено сторону стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на стягувача ОСОБА_2 у справі № 755/27441/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості (а.с. 148-150).

11 січня 2020 року між ОСОБА_1 , як стороною 1, та ОСОБА_2 , як стороною 2, укладено договір про прощення боргу (а.с. 159).

Відповідно до п. п. 1, 2 вказаного договору, зобов`язання сторони 1 щодо оплати стороні 2 боргу за Договором «Автопакет» № 164/РП/65/2008-840 від 11.04.2008 року припиняються шляхом прощення боргу. У зв`язку із припиненням зобов`язань сторони 1 згідно п. 1 цього Договору, сторона 2 заявляє про відсутність в неї жодних матеріальних претензій до сторони 1 щодо сплати будь-яких платежів за Договором «Автопакет» № 164/РП/65/2008-840 від 11.04.2008 року.

Відповідно до змісту ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. Словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року винесеній у справі № 2-4671/11.

Вирішуючи заявлені вимоги суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно частини 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст. 599-601, 603-606 ЦК України).

Суд вважає, що матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є прощення боргу кредитором поза межами виконавчого провадження, у зв`язку з чим у боржника буде відсутній обов`язок з виконання виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення.

У разі, якщо виконання зобов`язання за судовим рішенням чи прощення боргу відбулося в межах виконавчого провадження, стягувач має право подати до виконавця письмову заяву про повернення виконавчого документа, та на підставі вказаної заяви виконавець приймає постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З доданих заявником до заяви документів убачається, що 04.10.2016 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52522715 з примусового виконання виконавчого листа № 755/27441/14 виданого 27.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості (а.с. 155-155 зв.).

Відповідно до інформаційної довідки про стан виконавчого провадження від 04.02.2021 року убачається, що виконавче провадження № 52522715 з примусового виконання виконавчого листа № 755/27441/14 виданого 27.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості не закінчене та знаходиться на примусовому виконанні (а.с. 156-158 зв.).

З досліджених судом доказів убачається, що прощення боргу ОСОБА_1 відбулося 11 січня 2020 року, тобто в ході здійснення виконавчих дій у вищевказаному виконавчому провадженні № 52522715, відкритому 04 жовтня 2016 року на підставі виконавчого листа № 755/27441/14-ц. До того ж, дата укладення Договору про прощення боргу - 11 січня 2020 року передує даті укладення Договору про відступлення прав вимоги від 31 серпня 2020 року укладеному між ТОВ «ФК «Фарватер Фінанс» та ОСОБА_2 .

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

На думку суду, прощення боргу, що відбулося у відкритому виконавчому провадженні, не може слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Нормою ст. 605 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Частинами 1, 2, 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження № 52522715 від 04.10.2016 року постановлено, що при невиконанні ОСОБА_1 рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно частини 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, на законодавчому рівні чітко визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

З урахуванням вищезазначеного, суд не приймає до уваги наведені заявником у заяві доводи про те, що припинення обов`язку боржника за виконавчим документом у зв`язку з прощенням боргу є достатньою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки прощення боргу відбулось під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, що може слугувати підставою для повернення виконавчого документу у разі надходження відповідної заяви стягувача, проте не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Жодних інших визначених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявником не зазначено.

Враховуючи викладене, правові підстави для задоволення заявлених вимог відсутні, тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 755/27441/14-ц виданого 27.03.2015 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 13.04.2021 року.

Суддя