ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/30/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Іщенко І.М., при секретарі судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В

13.01.2021 року до суду звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Крім неї та її членів сім`ї в будинку зареєстрована відповідачка, колишня дружина її сина ОСОБА_2 , остання з червня 2010 року фактично в будинку не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює та взагалі будинком не цікавиться, для безперешкодного користування своїм будинком позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 32).

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с. 33).

Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі права приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 234023694 від 25.11.2020 року сформованого державним реєстратором Царичанської районної державної адміністрації, Дніпропетровська область Кулагою Є.О. (а.с. 9) та копією технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.11.2020 року виготовленого ОКП «Дніпродзержинське БТІ». (а.с. 10-15).

Згідно довідки про склад сім`ї № 1587 від 28.12.2020 року, виданою Виконавчим комітетом Петриківської селищної ради Петриківського району разом з власником ОСОБА_1 в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 - онук, ОСОБА_4 - онучка, ОСОБА_5 - син та ОСОБА_2 (а.с. 17).

Відповідно до пункту № 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя"- наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

У відповідності до ст. 391 ЦК України "Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном".

Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за даною адресою з 31.03.2004 року, підтверджується актом обстеження проживання від 24.12.2019 року, складеним депутатом Петриківської селищної ради Чернуським О.А., в присутності сусідів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де зазначено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 2010 року. (а.с. 18, 24).

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована з 31.03.2004 року ОСОБА_2 , але фактично не проживає за даною адресою з 2010 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати в розмірі 908 грн стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12-13, 80-81, 141, 200, 211, 259, 264-265 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 72, 150 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 грн на користь ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. М. Іщенко