Справа № 148/3082/13-ц
Провадження №6/148/13/21
У Х В А Л А
08 квітня 2021 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
В складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Мрочко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині заяву Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про зміну способу виконання рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013 по справі № 148/3082/13-ц за позовом Шпиківської селищної ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,
В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013 по справі № 148/3082/13-ц за позовом Шпиківської селищної ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, мотивуючи заявлені вимоги тим, що рішенням Тульчинського районного суду від 10.06.2013 по справі № 148/3082/13-ц задоволено позов Шпиківської селищної ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобов`язано відповідача усунути перешкоди у здійсненні Шпиківською селищною радою права власності на земельну ділянку площею 0,0136 га та повернути дану земельну ділянку Шпиківській селищній раді.
Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013 рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 змінено: абзац другий рішення викладено в наступній редакції: «Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0136 га із земель житлової та громадської забудови (проїзд) Шпиківської селищної ради, яка знаходиться в межах смт. Шпиків та повернути її за належністю Шпиківській селищній раді Тульчинського району Вінницької області».

На підставі рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013 Тульчинським районним судом за заявою Шпиківської селищної ради Тульчинського району було видано виконавчий лист № 148/3082/13-ц, який направлено у відділ державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції.

06.06.2014 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 148/3082/13-ц. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження було надіслано сторонам та боржнику для самостійного виконання. Боржник був повідомлений про відкриття виконавчого провадження 13.06.2014.

16.06.2014 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції разом з начальником відділу державної виконавчої служби при виїзді на місце щодо виконання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2014 було встановлено, що боржник не вжив заходів щодо виконання виконавчого листа по звільненню самовільно зайнятої земельної ділянки. За наслідками перевірки 16.06,2014, в присутності понятих було складено акт державного виконавця про те, що боржник ОСОБА_1 в самостійний строк виконавчий документ не виконав та надано повторний строк для виконання виконавчого листа, до 19.06.2014. При цьому, боржника було попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця і невиконання рішення суду та винесено постанову про накладення штрафу. Акт державного виконавця надано для ознайомлення та підпису боржнику, однак останній від виконання рішення суду та підпису відмовився, про що було зазначено в акті державного виконавця.

20.06.2014 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції при повторному виїзді на місце складено акт про повторне невиконання рішення суду ОСОБА_1 . При цьому, боржника знову було попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця і невиконання рішення суду та винесено постанову про накладення штрафу. Вищезазначений акт державного виконавця надано для ознайомлення та підпису боржнику, однак останній від виконання рішення суду та підпису відмовився, про що було зазначено в акті державного виконавця.

В подальшому державним виконавцем було винесено постанову від 20.06.2014 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що дане рішення виконати виявилось неможливим. Крім того, державним виконавцем також направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, яке полягало у навмисному невиконанні вищевказаного рішення суду.

Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.06.2016 у справі № 148/2590/14-к боржника ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.382 ч. 1 КК України і призначено йому покарання в виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України боржника звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КІС України обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання. Даний вирок набрав законної сили 25.07.2016 року. При цьому вказаним вироком встановлено факт умисного невиконання боржником рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013.

Виконати рішення суду без участі боржника неможливо, так як воно носить зобов`язальний характер.

Таким чином рішення суду залишається невиконаним. В зв`язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даною заявою. Просить змінити спосіб виконання рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013 по справі №148/3082/13-ц за позовом Шпиківської селищної ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та замість зобов`язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0136 га із земель житлової та громадської забудови ( проїзд ) Шпиківської селищної ради, яка знаходиться в межах смт. Шпиків та повернути її за належністю Шпиківській селищній раді Тульчинського району Вінницької області встановити спосіб виконання рішень суду шляхом знесення без участі відповідача ОСОБА_1 будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці та приведення земельної ділянки до стану, придатного для використання з покладенням витрат, пов`язаних із знесенням на відповідача ОСОБА_1 ..

Заявник в судове засідання не з`явився, від представника заявника надійшло клопотання, згідно якого останній просить розглянути справу за відсутності представника, на підставі наявних письмових матеріалів.

Боржник в судове засідання не з`яився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви про зміну способу виконання рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №148/3082/13-ц суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 по справі № 148/3082/13-ц (а.с.66-67 т.1) позов Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки позов задоволено та зобов`язано відповідача усунути перешкоди у здійсненні Шпиківською селищною радою Тульчинського району Вінницької області права власності на земельну ділянку площею 0,0136 га із земель житлової та громадської забудови /проїзд/, розташованої на території Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області зобов`язавши ОСОБА_1 звільнити та повернути вказану земельну ділянку.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013(а.с.96-98 т.1) рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 змінено: абзац другий рішення викладено в такій редакції: «Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0136 га із земель житлової та громадської забудови (проїзд) Шпиківської селищної ради, яка знаходиться в межах смт. Шпиків та повернути її за належністю Шпиківській селищній раді Тульчинського району Вінницької області»

На підставі заяви представника Шпиківської селищної радивід 15.04.2014 (а.с.109 т.1) Тульчинським районним судом Вінницької області 12.05.2014 було видано виконавчий лист №148/3082/13-ц.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції від 20.06.2014 виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа закінчено в зв`язку з тим, що виконати рішення без участі боржника неможливо, хоч і до боржника було застосовано штрафні санкції, про що свідчить відповідна постанова (а.с.111 т.1).

Повідомленням державного виконавця Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 15.05.2019 (а.с.51 т.2) виконавчий лист №148/3082/13-ц повернуто на адресу Шпиківської селищної ради в зв`язку з пропущенням строку пред`явлення до виконання.

Ухвалою Тульчинського районного суду від 02.10.2019 (а.с.67 т.2) заяву Шпиківської селищної ради про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без розгляду за заявою представника Шпиківської селищної ради.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 14 ЦПК України, ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Змістом ч. 1 ст. 18 цього Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч. 3 ст. 435 ЦПК України передбачено підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. В свою чергу частина 1 даної статті визначає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

При цьому ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Більш того, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.09.2018 № 2-749/11/2229 (провадження 61-20265св18) та від 10.06.2019 у справі № 350/426/16-ц (провадження № 61-29076св18).

З урахуванням наведеного суд зазначає, що на стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту стягувача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Наведене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15.

У своїй заяві заявник просить змінити спосіб виконання рішення Тульчинського районного суду та замість зобов`язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0136 га із земель житлової та громадської забудови (проїзд) Шпиківської селищної ради, яка знаходиться в межах смт. Шпиків та повернути її за належністю Шпиківській селищній раді Тульчинського району Вінницької області встановити спосіб виконання рішень суду шляхом знесення без участі відповідача ОСОБА_1 будівель та споруд розташованих на земельній ділянці та приведення земельної ділянки до стану, придатного для використання з покладенням витрат, пов`язаних із знесенням на відповідача ОСОБА_1 . Дана вимога є фактично зміною рішення по суті та зміною способу захисту порушеного права, що є неприпустимим.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Частина 1 статті 435 ЦПК України визначає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів цивільної справи №148/3082/13-ц, виконавчий лист по даній справі не перебуває на виконанні в органах ДВС, а повернутий без прийняття до виконання (а.с.51 т.2) та знаходиться в матеріалах справи (а.с.50 т.2).

Доказів, які підтверджували право заявника Шпиківської селищної ради звертатися до Тульчинського районного суду з заявою про зміну способу виконання рішення на підставі ч. 1 ст. 435 ЦПК України представником Шпиківської селищної ради до суду не надано.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України.

Крім того згідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог Шпиківської селищної ради щодо зміни способу виконання рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013 року по справі № 148/3082/13-ц, оскільки твердження щодо неможливості подальшого виконання вказаних судових рішень у раніше визначений спосіб не базується на належних і допустимих доказах, в той час з матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист у даній справі повернуто 20.06.2014, та повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання унеможливлюється пропуском строку пред`явлення до виконання. Зазначене свідчить, що звернення з заявою про зміну способу виконання рішення є передчасним і необґрунтованим.

Крім того, рішенням Тульчинського районного суду від 10.06.2013 та рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013 по справі № 148/3082/13-ц встановлено спосіб та порядок його виконання, зміна яких призведе до зміни самого рішення по суті.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 129-1 Конституції України,ст. ст. 1, 18, 33 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 12, 81, 435 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про зміну способу виконання рішення Тульчинського районного суду від 10.06.2013 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 19.07.2013 по справі № 148/3082/13-ц за позовом Шпиківської селищної ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовити.

Копію ухали до відома направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: