Справа № 383/753/20
Номер провадження 2/383/37/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Бондаренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Могиленко В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, співвідповідача Кетрисанівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 через представника адвоката Пономарьова Олега Валентиновича звернувся до суду з позовом до Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, співвідповідача Кетрисанівської сільської ради в якому з урахуванням уточнень (а.с.171-174) просив: встановити факт, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) загальною площею 7,27 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0077343 від 19 квітня 1997 року.

Обгрунтовуючи позов позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 7,27 га в умовно кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Він є спадкоємцем майна ОСОБА_2 та прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном, оскільки постійно проживав на день смерті разом зі спадкодавцем та здійснив розпорядження житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю згідно записів погосподарської книги та майном, яке в ньому знаходилось (побутова техніка, меблі, ліжка тощо). Для оформлення спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Трошиної С.А., але нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину за законом відмовляється через не підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), який було втрачено та не доведенням факту родинних стосунків із спадкодавцем.

Ухвалою суду від 25.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.24-25).

Ухвалою суду від 16.09.2020 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Пономарьова О.В. про витребування доказів, якою витребувано від: приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. копію спадкової справи та інформаційні довідки із спадкового реєстру (заповіт/спадковий договір), (Спадкова справа/свідоцтво про право на спадщину) після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34-35).

Ухвалою суду від 06.10.2020 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Пономарьова О.В. про витребування доказів та продовження строку підготовчого судового засідання. Витребувано від Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро): Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені та прізвища ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені та прізвища ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів, з 25.10.2020 року (а.с.65-66).

Ухвалою суду від 23.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою на розгляд справи по суті викликано свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.82-83).

Ухвалою суду від 12.01.2021 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Пономарьова Олега Валентиновича про розгляд справи у режимі відеоконференції, якою доручено Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу забезпечити проведення судового засідання у справі, яке призначено на 14.01.2021 року на 11 год. 00 хв. та всі наступні судові засідання у режимі відеоконференції за участю позивача ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.105-106).

Ухвалою суду від 10.02.2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Кетрисанівську сільську раду (а.с.126-127).

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Пономарьов О.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача і представника. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.177).

Представники відповідача та співвідповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.166, 167). Відзив на позовну заяву не надали.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 10 травня 2019 року (а.с.8).

Відповідно до копії довідки Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 11.10.2017 року №259/02-24 згідно домової книги №2 ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 , з 16.05.1980 року, згідно книги обліку виписки паспортів вибув в м. Кривий Ріг 11.09.2001 року. Згідно домової книги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 з 09.08.1993 року, згідно книги обліку виписки паспортів вибула в м. Кривий Ріг 11.09.2001 року. ОСОБА_1 являвся сином ОСОБА_2 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається зокрема із права на земельну частку (пай) загальною площею 7,27 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0077343 від 19 квітня 1997 року.

Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 заведена спадкова справа №37/2019 за заявою ОСОБА_1 (а.с.48-63). Інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертались, заповіти від її імені не посвідчувались.

Постановою приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. від 10.05.2019 року за вих.№50/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) загальною площею 7,27 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, після смерті матері ОСОБА_2 через не підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) та не доведенням факту родинних стосунків із спадкодавцем, що підтверджується копією постанови (а.с.11).

Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 № НОМЕР_1 від 10.05.2019 року, в графі відомості про матір зазначено ОСОБА_4 , батька - ОСОБА_8 (а.с.6-7).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, допитаний за його згодою в якості свідка, пояснив, що народився в с. Кам`яне Рівненської області. Його матір`ю є ОСОБА_2 . З матір`ю проживав в с. Витязівка Бобринецького району. У 1998 році переїхав на постійне місце проживання в м. Кривий Ріг, де і проживає по даний час. Оскільки мати хворіла, забрав її з с. Витязівка до м. Кривого Рогу, де вона по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом з ним у квартирі. Поховання матері здійснював в м. Кривий Ріг. У березні 2002 року приїхав у с. Витязівка Бобринецького району, та в цей час продав належний матері будинок АДРЕСА_3 та всі речі, що були у будинку, зокрема телевізор, холодильник. Будинок продав на будівельні матеріали різним людям. У матері був сертифікат на право на земельну частку (пай), який був втрачений у зв`язку із переїздом у 2003 році. Дівоче прізвище матері « ОСОБА_9 », в подальшому прізвище матері було змінено у зв`язку з укладенням шлюбу. На час смерті прізвище матері було « ОСОБА_9 », на яке були оформлені всі документи.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком, з яким одружилися у 2001 році. Померла ОСОБА_2 доводилась їй свекрухою. У вересні 2001 року із колишнім чоловіком ОСОБА_1 забрали його матір ОСОБА_2 із с. Витязівка Бобринецького району проживати разом з ними до міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, де остання проживала по день смерті.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що проживав в с. Витязівка Бобринецького району Кіровоградської області більше 30 років в одному селі з померлою ОСОБА_2 , яка доводиться матір`ю ОСОБА_1 . Разом із ОСОБА_1 працювали та спілкувалися. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що ОСОБА_2 на час смерті проживала з сином ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг. Також приходив в гості до позивача та знає про факт родинних відносин позивача з його матір`ю - ОСОБА_2 .

Спірні правовідносини в частині позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини регулюються Цивільним кодексом Української РСР 1963 року (далі - ЦК Української РСР), оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 була відкрита до 01.01.2004 року, тому необхідно застосовувати Закон, який був чинний на момент відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 525 ЦК Української РСР передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (частина перша статті 529 ЦК Української РСР).

Згідно зі статтею 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Верховний Суд зазначає, що під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, необхідно розуміти різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

У постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №305/235/17 (провадження №61-11869св19) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З наданих суду доказів встановлено розбіжність у імені та прізвищі спадкодавця у документах, а саме у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть значиться « ОСОБА_2 », а у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивача відомості про матір зазначено « ОСОБА_4 », що унеможливлює подальше оформлення спадщини, без встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем.

Документи, які б засвідчували зміну прізвища та імені спадкодавця відсутні, про що свідчать листи Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 24.09.2020 року №923/22.2/04-08 (а.с.43), від 06.08.2020 року №1006/22.2-30 (а.с.75).

Факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується наданими суду письмовими доказами, поясненнями свідків, які підтвердили те, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 .

Позивач відповідно до статті 549 ЦК Української РСР прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері ОСОБА_2 шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем та здійснив розпорядження належним спадкодавцю житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 , та майном, яке в ньому знаходилось (побутова техніка, меблі, ліжка тощо), що підтверджується показаннями свідків. У визначений законом шестимісячний строк заяву про відмову від спадщини позивач не подавав.

Таким чином, в судовому засіданні доведений факт родинних відносин між позивачем та його матір`ю ОСОБА_2 , а також факт прийняття ним спадщини після смерті останньої. Факти, про встановлення яких просить позивач мають для нього юридичне значення, оскільки є підставою для реалізації ним спадкових прав після смерті матері.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини підлягають задоволенню, оскільки дані факти знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього стаття 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З листа Відділу Держгеокадастру у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0077343 від 19.04.1997 року загальною площею 7,27 умовних кадастрових гектар (а.с.10). Проте на момент звернення до суду із позовом сертифікат було втрачено.

Згідно п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку передбачено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), врегульвано Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України).

Отже, право на земельну частку (пай) визначається в загальній площі в умовних кадастрових гектарах, та не виділена на місцевості в натурі відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», вказане право не підлягає реєстрації в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно через відсутність зокрема земельної ділянки як об`єкта цивільних прав з присвоєним кадастровим номером та інших індивідуально визначених ознак земельної ділянки. Таким чином, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину щодо права на земельну частку (пай) загальною площею 7,27 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0077343 від 19 квітня 1997 року, через відсутність (втрату) вказаного сертифікату, а також інформації про нього в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Оскільки позивач є особою, яка має право на спадкування та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак позбавлений можливості оформити своє право на спадкове майно в нотаріальному порядку у зв`язку втратою правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) і з цих підстав йому постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спірну спадщину, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги про визнання за ним права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Такий обраний позивачем спосіб судового захисту є правильним та ефективним, з урахуванням відсутності у позивача визначеної законодавством можливості оформити право на спадкове майно в нотаріальному порядку без необхідності визнання права на таке майно у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 15, 316, 392 ЦК України, ст.ст. 79, 79-1 ЗКУ, ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», преамбули Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, співвідповідача Кетрисанівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , являється сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) загальною площею 7,27 умовних кадастрових гектар, що розташована на території Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0077343 від 19 квітня 1997 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Витязівська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області, , місцезнаходження: с. Витязівка Бобринецького району Кіровоградської області, п.і. 27232.

Співвідповідач: Кетрисанівська сільська рада, , місцезнаходження: с. Кетрисанівка Бобринецький район Кіровоградська область, п.і. 27247.

Повне судове рішення буде складено 14.04.2021 року.

Суддя В.В. Бондаренко