Справа № 766/9932/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Крайнюк А.В.,

за участю: представника позивача Резуненко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження у залі суду м.Херсона цивільну за справу позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Мегаполіс», Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); третя особа: ОСОБА_2 , про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного підприємства «Мегаполіс», Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); третя особа: ОСОБА_2 , про звільнення майна з-під арешту. Просила суд звільнити нерухоме майно, а саме нежилі приміщення І та II поверхів (літ. «А», «Б»), загальною площею 714, 5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 15465553), які належать на праві приватної власності ПП «Мегаполіс» з-під арешту, зареєстрованого 05.05.2014 року запис про обтяження № 5551128, підстава виникнення обтяження: постанова номер № 29745 від 31.12.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; видана ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні та арешту, зареєстрованого 17.05.2011 року реєстраційний номер обтяження № 11177300, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника від 17.05.2011 року, винесеною ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого позивач надала ОСОБА_2 позику в розмірі 200 000 доларів США під 12% річних. 03.09.2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Мегаполіс» було укладено договір позики, за умовами якого позивач надала ПП «Мегаполіс» позику в розмірі 100 000,00 доларів США. 12.10.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними договорами позики між ОСОБА_1 та ПП «Мегаполіс» було, укладено договір іпотеки за умовами якого ПП «Мегаполіс» передало в іпотеку ОСОБА_1 нежилі приміщення І та II поверхів (літ. «А», «Б») загальною площею 714, 5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Договором від 19.06.2019 року про внесення змін № 1 до договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечені іпотекою вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, що є окремим правочином про передачу іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю в рахунок виконання зобов`язань або інших вимог. Оскільки ОСОБА_2 та ПП «Мегаполіс» не виконали свої боргові зобов`язання позивачем розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки. Рішенням приватного нотаріуса Зоріної Н.В. від 13.11.2019 року № 49655916 позивачеві відмовлено у державній реєстрації права власності на предмет іпотеки у зв`язку із наявністю зареєстрованих обтяжень на нерухоме майно, які не пов`язані із договором іпотеки від 12.10.2007 року, чим порушено права та інтереси позивача, як іпотекодержателя спірного нерухомого майна, оскільки є перешкодою у зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою від 26.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 11.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

05.05.2021 року від представника відповідача - Суворовського РВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, яким заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість.

09.07.2021 року представником позивача надано відповідь на відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Резуненко Д.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданій до суду заяві, наполягав на задоволенні позову.

Представник ПП «Мегаполіс» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява за підписом директора ПП «Мегаполіс» Максимова Д.А. про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує.

Представника відповідача - Суворовського РВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у час призначений для розгляду справи за суттю не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представника відповідача - Дніпровського РВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

23.08.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надає ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 200000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних.

03.09.2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Мегаполіс» укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надає ПП «Мегаполіс» позику у розмірі 100000,00 доларів США з оплатою 12 % річних.

12.10.2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Мегаполіс» в забезпечення договору позики від 23.08.2007 року та договору позики від 03.09.2007 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 7699, за умовами якого ПП «Мегаполіс» передало в іпотеку ОСОБА_1 нежилі приміщення І та II поверхів (літ. «А», «Б») загальною площею 714, 5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

19.06.2019 року між ОСОБА_1 та ПП «Мегаполіс» укладено Договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. 12.10.2007 року, за реєстровим за № 7699.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного Договору від 19.06.2019 року іпотекодержатель має право у випадку невиконання боржниками своїх зобов`язань за договорами позики, отримати задоволення за рахунок іпотечного майна.

Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки іпотеко держателю може задовольнити забезпечені іпотекою вимоги, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Сторони встановлюють, що положення цього пункту, разом з іншими положеннями цього Договору, являють собою окремий (правочин) про передачу іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю в рахунок виконання зобов`язань або інших вимог.

Судом встановлено, що 30.07.2013 року відкрито виконавче провадження № 39010113 з примусового виконання виконавчого листа № 2120/6111/12, виданого Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ПП «Мегаполіс» (боржник) на користь ОСОБА_1 (стягувач) суми боргу у розмірі 1310578,21 грн.

З наданого до суду відзиву на позовну заяву убачається, що постановою від 05.04.2016 року вказаний виконавчий лист № 2120/6111/12, виданий Суворовським районним судом м. Херсона повернуто, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

З відповіді Суворовського РВДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 05.03.2018 ; 19-1051 убачається, що 24.04.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 13 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.06.2020 року № 214301200 державним реєстратором Херсонська філія ДП «Інформаційний центр» 17.05.2011 року внесено запис про обтяження реєстраційний номер № 11177300, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника від 17.05.2011 року, ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні, власник майна ПП «Мегаполіс».

05.05.2014 року внесено запис про обтяження № 5551128, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава виникнення обтяження: постанова номер № 29745 від 31.12.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, видавник ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні, об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення першого та другого поверхів (літ. «А», «Б»), загальною площею 714, 5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 15465553), які належать на праві приватної власності ПП «Мегаполіс».

Судом встановлено, що арешт на майноПП «Мегаполіс» накладений державним виконавцем постановою № 29745 від 31.12.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з метою забезпечення реального виконання судового рішення на підставі виконання виконавчого листа № 2120/6111/12, виданого Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ПП «Мегаполіс» (боржник) на користь ОСОБА_1 (стягувач) суми боргу у розмірі 1310578,21 грн., у якій позивач ОСОБА_1 була стороною, відповідно мала статусу учасника виконавчого провадження, в рамках якого накладено цей арешт.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Матеріали справи не містять відомостей про факт звернення позивача ОСОБА_1 до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо зняття арешту, який накладений державним виконавцем постановою № 29745 від 31.12.2013 року, отже заявлені вимоги в частині скасування арешту, зареєстрованого 05.05.2014 року запис про обтяження № 5551128 є передчасним.

При цьому, у разі порушення права позивача, остання не позбавлена можливості оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, шляхом звернення до суду із відповідною скаргою.

Стосовно вимог в частини арешту, зареєстрованого 17.05.2011 року реєстраційний номер обтяження № 11177300, накладений постановою про арешт майна боржника від 17.05.2011 року, винесеною ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні суд зазначає наступне.

Згідно з роз`ясненнями п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Статтею 1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. ЗУ «Про іпотеку» порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Аналізуючи положення Закону України «Про іпотеку», Верховний Суд у постанові від 10.04.2018 у справі №910/4772/17 зазначив, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.06.2020 року № 214301200 право іпотеки ОСОБА_1 на підставі договору від 12.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 7699 зареєстровано 19.06.2019 року, номер запису 32060322.

З наведеного вбачається, що зареєстрована іпотека виникла пізніше за арешт іпотечного майна, накладений постановою про арешт майна боржника від 17.05.2011 року, а оскільки пріоритет права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог виникає виключно з моменту державної реєстрації іпотеки, підстави для зняття арешту з нерухомого майна, у спосіб визначений позивачем відсутні.

Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна, що узгоджується з позицією Верховного суду, викладеній у Постанові Постанову від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, враховуючи пояснення учасників справи, в їх сукупності, суд дійшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 141, 258-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Мегаполіс», Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); третя особа: ОСОБА_2 , про звільнення майна з-під арешту - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М.Єпішин