Головуючий у 1-й інстанції Соловйов О.Л.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.,

за участю секретаря Грішко С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2020 року, постановлену у складі судді Соловйова О.Л., повний текст ухвали складено 13 листопада 2020 року,

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

у цивільній справі

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3 ,

про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог і процесуальних рішень щодо забезпечення позову

В листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 (а.с. 5-7) про поділ спільного майна подружжя, яким просила:

- визнати легковий автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2012 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , спільним з відповідачем сумісним майном подружжя, набутим у період шлюбу;

- в порядку поділу спільного майна подружжя залишити вказаний автомобіль у власності ОСОБА_2 , зобов`язавши позивача сплатити на користь відповідача грошову компенсацію вартості 50 % цього автомобіля на підставі експертної оцінки своєї частки.

Разом із позовом позивачкою подано заяву про забезпечення позову (а.с. 3) шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, який зареєстрований за ОСОБА_3 . Заява вмотивована метою збереження матеріального об`єкту спору, направленою на запобігання навмисного зменшення його фактичної вартості з боку відповідача, у фактичному користуванні якого знаходиться цей автомобіль.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Накладено арешт у вигляді заборони розпорядження майном, а саме, автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 149, 150 ЦПК України та виходив з того, що таке забезпечення позову, як накладення арешту на рухоме майно, належне відповідачу в межах предмету позову, не порушує інтереси інших осіб. Забезпечення позову та накладення заборони на відчуження та розпорядження автомобілем відповідатиме вимогам співмірності заходів забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який не був залучений до участі в розгляді справи, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції не пересвідчився про належність спірного автомобілю марки HYUNDAI SANTA FE на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з 10 листопада 2020 року саме заявникові - ОСОБА_3 , чим порушено його право власності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України, розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного провадження.

Справа розглядається у відсутність повідомлених належним чином про дату і час розгляду справи заявника ОСОБА_1 , та позивачки і відповідача, неявка яких згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою до розгляду процесуального питання, пов`язаного із забезпеченням позову.

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з подальшим постановленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 (з подальшими змінами), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зважаючи на наведене, законодавець зобов`язав суд при вирішенні питання щодо забезпечення позову з`ясовувати ряд обставин, в тому числі обставини, які б виключили можливість при вирішенні вказаного питання порушити права й інших осіб у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як встановлено судом, за договором купівлі-продажу № 8044/2017/470387 від 24.05.2017 ОСОБА_3 у період шлюбу із ОСОБА_2 , придбав у ОСОБА_4 транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2012 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 12-14).

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповіді територіального сервісного Центру МВС № 1441, долучених до апеляційної скарги, вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2012 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1 , з 10.11.2020 зареєстрований за заявником ОСОБА_1 , що зараз апелює на оскаржену ухвалу суду від 13.11.2020 (а.с. 23, 24).

Тобто, на момент пред`явлення ОСОБА_5 позову 12.11.2020 автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE вже належав з 10.11.2020 на праві власності іншій особі ( ОСОБА_1 ), аніж залучений у даній справі відповідач ОСОБА_3 .

Отже, вжитий судом захід забезпечення, як впевнилася колегія суддів, не гарантує виконання можливого рішення суду у даній справі у випадку задоволення вимоги ОСОБА_2 про залишення автомобіля за нею, бо цей майно належить на праві власності іншій особі і виникнення спірних відносин щодо об`єкту спору лежить вже в площині інших правовідносин з іншим суб`єктним складом осіб. І на даний час не існує загрози утруднення або неможливості виконання рішення суду, оскільки у відповідача відсутні можливості розпорядитися об`єктом спору, що йому юридично не належить.

За змістом статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тож, безпідставне, як виявилося, застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту у вигляді заборони розпорядження майном порушує права іншої особи - власника цього майна - заявника ОСОБА_1 .

За таких обставин, коли виявлено процесуальні порушення, які є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову згідно вищенаведеного мотивування.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2020 року скасувати і прийняте нове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2021 року.

Судді: С.А.Попова

С.А.Зайцева

О.М.Пономарьова