Справа № 236/812/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря - Калюжної Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням (а.с.1-2).

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 18.03.2021 року в справі відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 26-27).

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 31).

Відповідачка ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі та відзиву на позовну заяву суду не надала.

Третю особу: Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; представником ОСОБА_5 було надано суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Третя особа: ОСОБА_4 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55656658 від 11.12.2020 (а.с.7-8), належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки № 747 від 10.03.2021 року, виданої відділом надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради, в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 та неповнолітня особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Відповідачка ОСОБА_2 зі своєю неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 не мешкають з 2007, про що 09.03.2021 року був складений відповідний акт (а.с. 16).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948),ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Поважними причинами відсутності члена сім`ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження тощо.

Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із досліджених судом письмових доказів, позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55656658 від 11.12.2020 (а.с.7-8), належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка з неповнолітньою дитиною не проживають та не користуються вказаним житловим приміщенням з 2007 року. Власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Що стосується прав неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід зазначити, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Лиманської міської ради було надано суду висновок № 12 від 12.04.2021 року "про можливість визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням", в якому зазначено, що 06.04.2021 року службою в справах дітей Лиманської міської ради Донецької області проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказаною адресою не проживає.

Тому орган опіки та піклування виконавчого комітету Лиманської міської ради вважає за можливе визнати неповнолітню ОСОБА_3 такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача стосовно визнання ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтованими і приходить до висновку про необхідність задоволення таких вимог.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Керуючись ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 4, 13, 18, 76-83, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням- задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній та неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право на користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55656658 від 11.12.2020.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 12.04.2021 року.

Суддя -