ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/312/21 Справа № 198/522/17 Головуючий у першій інстанції: Маренич С. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року по справі за позовом Фермерського господарства «Успіх» Юр`ївського району Дніпропетровської області до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - Відділ з питань державної реєстрації Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ФГ «Успіх» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21.11.2011 між відповідачем по справі фізичною особою ОСОБА_3 та позивачем ФГ «Успіх» Юр`ївського району строком на п`ять років був укладений договір № 12 оренди земельної ділянки, яка на праві власності належить відповідачу по справі ОСОБА_3 , у відповідності з яким позивач отримав право оренди земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим № :01:002:0025, площею 7, 2077 га, що розташована на території Шандрівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області. Державна реєстрація вказаного договору була здійснена 19.03.2012 року відділом Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області про що вчинено відповідний запис за № 00966, а тому строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився 19.03.2017 року. Позивач зазначав, що в період з 19.03.2012 року по 30.03.2017 року передана йому відповідачем ОСОБА_3 в оренду земельна ділянка використовувалась ним у чіткій відповідності до положень договору та лише за цільовим призначенням, при цьому за вказаний період від відповідача ОСОБА_3 на адресу позивача ФГ «Успіх» будь-яких претензій щодо виконання обов`язків за договором оренди земельної ділянки не надходило, заборгованості з орендної плати перед відповідачем ОСОБА_3 позивач не має. Маючи намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк позивач, на початку серпня 2016 року, перед проведенням робіт з підготовки землі до посіву озимої пшениці на орендованій земельній ділянці, тобто за сім місяців до закінчення строку дії договору про оренду землі, повідомив відповідача ОСОБА_3 про намір укласти договір оренди вказаної земельної ділянки на новий строк, на що відповідач надав усну згоду стосовно поновлення дії договору на новий строк. Після цього, діючи у відповідності з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач 17.01.2017 року, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, направив на адресу відповідача ОСОБА_3 лист - повідомлення за № 2/12-16 від 01.12.2016 року про поновлення договору № 12 оренди земельної ділянки до якого додав проект додаткової угоди про поновлення договору № 12 оренди земельної ділянки. Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в період з 17.01.2017 року (дата відправлення листа - повідомлення) по 19.03.2017 року (дата закінчення строку дії договору) ніяких повідомлень від відповідача ОСОБА_3 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки позивач не отримував. За таких обставин позивач продовжував користуватися орендованою земельною ділянкою і після закінчення строку дії договору № 12 оренди земельної ділянки, тобто після 19.03.2017 року, на якій знаходилися належні ФГ «Успіх» посіви озимої пшениці. Однак, 30.03.2017 року відповідач по справі ОСОБА_1 самовільно, без будь-якого попередження чи узгодження своїх дій з ФГ «Успіх», захопив вищевказану земельну ділянку, зорав таку, знищивши належні ФГ «Успіх» посіви озимої пшениці. З метою припинення незаконних дій відповідача ОСОБА_1 позивач 30.03.2017 року звернувся до Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке за № 0000084 були внесені до ЄРДР 31.03.2017 року за ознаками ст. 356 КК України. Внаслідок дій ОСОБА_1 позивач, з причин незалежних від нього, тимчасово не може користуватися орендованою земельною ділянкою, при цьому станом на нас звернення до суду досудове розслідування даного кримінального провадження триває. Внаслідок вищевказаної події позивач намагався за допомогою мобільного зв`язку зв`язатися з відповідачем ОСОБА_3 для можливості встановити підстави вчинку ОСОБА_1 , однак ОСОБА_3 на телефонні дзвінки не відповідав. Разом з тим, будь-яких відповідей від ОСОБА_3 на пропозицію поновити договір № 12 оренди земельної ділянки з позивачем, або повідомлення про заперечення у поновленні вказаного договору позивач не отримував, в тому числі і в період з 20.03.2017 року по 20.04.2017 року, тобто протягом одного місяця після закінчення строку дії договору № 12 оренди земельної ділянки. Виконуючи приписи ч. ч. 6, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач 21.04.2017 року, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та з описом вкладення, направив на адресу відповідача ОСОБА_3 лист - повідомлення від 21.04.2017 року про поновлення договору № 12 оренди земельної ділянки до якого долучив чотири екземпляри додаткової угоди від 20.04.2017 року про поновлення договору № 12 оренди земельної ділянки, що вже були підписані головою ФГ «Успіх», для підписання їх відповідачем ОСОБА_3 . Відповідно до вимог ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відповідач ОСОБА_3 в обов`язковому порядку мав підписати додаткову угоду від 20.04.2017 року про поновлення договору № 12 оренди земельної ділянки. Однак, 27.05.2017 року направлене 21.04.2017 року на адресу ОСОБА_3 поштове відправлення було повернуте ФГ «Успіх» за закінченням терміну зберігання, отже ОСОБА_3 відмовився отримувати направлені йому документи. Таким чином, має місце відмова ОСОБА_3 в укладенні додаткової угоди від 20.04.2017 року про поновлення договору № 12 оренди земельної ділянки. Причина відмови ОСОБА_3 в укладенні додаткової угоди від 20.04.2017 року про поновлення договору № 12 оренди земельної ділянки і взагалі відмова останнього будь-яким чином спілкуватися з ФГ «Успіх» стала відома позивачу наприкінці червня 2017 року після ознайомлення представника ФГ «Успіх» з матеріалами кримінального провадження № 0000084, в яких наявна копія договору оренди землі від 29.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та фізичною особою відповідачем по справі ОСОБА_1 . Так, 29.08.2016 року відповідач ОСОБА_3 передав орендовану позивачем земельну ділянку з кадастровим № :01:002:0025 в оренду іншій особі, а зокрема відповідачу по справі ОСОБА_1 , при цьому державна реєстрація права ОСОБА_1 на оренду вказаної земельної ділянки також здійснена 29.08.2016 року. Таким чином, 29.08.2016 року, тобто до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки № 12, укладеного між ОСОБА_3 та ФГ «Успіх», відповідач ОСОБА_3 таємно від ФГ «Успіх», порушуючи умови договору № 12 оренди земельної ділянки, а також переважне право позивача перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк та в період дії цього договору передав право оренди земельної ділянки фізичній особі ОСОБА_1 , яке, в свою чергу, було зареєстроване державним реєстратором Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, а відтак здійснена подвійна реєстрація права оренди однієї ж і тієї земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0025. Тому позивач просить визнати поновленим з 20.04.2017, на той самий строк і на тих самих умовах, договір №12 оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0025, укладений між ФГ «Успіх» та ОСОБА_3 , державна реєстрація якого здійснена 19.03.2012 року відділом Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області за № 00966; визнати укладеною з 20.04.2017 року між ФГ «Успіх» та ОСОБА_3 додаткову угоду від 20.04.2017 року про поновлення договору № 12 оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0025, в редакції, яка 21.04.2017 року була направлена ФГ «Успіх» на адресу ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір оренди землі від 29.08.2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у відповідності до якого ОСОБА_1 набув право оренди земельної ділянки з кадастровим №:01:002:0025; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим №:01:002:0025 ОСОБА_1 , шляхом скасування рішення державного реєстратора Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко М.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31182671 від 01.09.2016 року; судові витрати пов`язані з розглядом позовної заяви, а саме судовий збір за подання позовної заяви у сумі 6400,00 грн та витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн покласти на відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року задоволено позовні вимоги Фермерського господарства «Успіх» Юр`ївського району Дніпропетровської області; визнано недійсним договір оренди землі з кадастровим № :01:002:0025, площею 7, 2077 га, укладений 29 серпня 2016 року між фізичною особою ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_1 у відповідності до якого ОСОБА_1 набув право оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0025; скасовано державну реєстрацію іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0025 за фізичною особою (орендарем) ОСОБА_1 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31182671 від 01 вересня 2016 року, прийняте державним реєстратором Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області; визнано поновленим з 20 квітня 2017 року на той самий строк і на тих самих умовах договір № 12 оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0025, площею 7, 2077 га, укладений між Фермерським господарством «Успіх» Юр`ївського району Дніпропетровської області () та фізичною особою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), державна реєстрація якого здійснена 19 березня 2012 року відділом Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області за № 00966; визнано укладеною з 20 квітня 2017 року між Фермерським господарством «Успіх» Юр`ївського району Дніпропетровської області () та фізичною особою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову угоду від 20 квітня 2017 року про поновлення на той самий строк і на тих самих умовах договору № 12 оренди земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0025, державна реєстрація якого здійснена 19 березня 2012 року відділом Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області за № 00966, в редакції від 20 квітня 2017 року наступного змісту:

«Додаткова угода

про поновлення договору № 12

оренди земельної ділянки кадастровий № :01:002:0025

(державна реєстрація від 19.03.2012 року № 00966)

с. Новошандрівка 20 квітня 2017 року

ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , іменований в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та Фермерське господарство «Успіх», , юридична адреса: Дніпропетровська область, Юр`ївський район, с. Новошандрівка, вул. Попова, буд. № 8, в особі Голови ФГ «Успіх» ОСОБА_4 , іменоване в подальшому «Орендар», з другого боку, (в подальшому разом іменуються як «Сторони», а кожна окремо - «Сторона»), у відповідності з вимогами частин 6, 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі», уклали цю Додаткову угоду про поновлення Договору № 12 оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0025, державна реєстрація якого здійснена Відділом Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області 19.03.2012 року за № 00966, (в подальшому - «Додаткова угода») про наступне.

1.Сторони домовились поновити Договір № 12 оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0025, державна реєстрація якого здійснена Відділом Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області 19.03.2012 року за № 00966, на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені вищевказаним Договором.

2. Орендар зобов`язаний у 5 - денний термін від дня державної реєстрації свого права на оренду землі за цією Додатковою угодою надати копію Додаткової угоди відповідному органу доходів і зборів.

3.Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору № 12 оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0025, державна реєстрація якого здійснена Відділом Держкомзему у Юр`ївському районі Дніпропетровської області 19.03.2012 року за № 00966, та набирає чинності після підписання Сторонами. Об`єкт (земельна ділянка) за вказаним Договором оренди землі вважається переданим Орендодавцем Орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.

4.Невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди є кадастровий план об`єкта оренди (земельної ділянки) з відображенням кадастрового номеру, місця розташування та розміру земельної ділянки.

5. Додаткова угода укладена у чотирьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін, один примірник для суб`єкта державної реєстрації прав і один примірник для органу доходів і зборів.

Реквізити Сторін:

Орендодавець: Орендар:

ОСОБА_3 , Фермерське господарство «Успіх»,

РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: 03056, , юридична адреса:

АДРЕСА_1 Юр`ївський район, с. Новошандрівка, вул.Попова, буд. № 8 , тел. НОМЕР_2

Підписи Сторін:

Орендодавець: Орендар:

Голова ФГ «Успіх»

___________ / В.А. Земляний/ підпис / В.П. Гранатир/

печатка»

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року в частині визнання недійсним договору оренди землі площею 7,2077 га, укладеного 29 серпня 2016 року між фізичною особою ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_1 , відповідно до умов якого останній набув право оренди земельної ділянки, та скасування державної реєстрації іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки за фізичною особою (орендарем) ОСОБА_1 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31182671 від 01 вересня 2016 року, прийняте державним реєстратором Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, залишено без змін.В іншій частині рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задвооленні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року задоволено частковокасаційну скаргу Фермерського господарства «Успіх» Юр`ївського району Дніпропетровської області; ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року скасовано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. У вказаній постанові касаційного суду, зокрема, зазначено, що суд апеляційної інстанції безпідставно не вирішив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.06.2020 року представнику ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року та відкрито апеляційне провадження. Ухвалою апеляційного суду від 09.07.2020 року дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 183 т. 2).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 042766 від 26.03.2007 року, виданого Юр`ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 7,2077 га, з кадастровим № :01:002:0025, розташована на території Шандрівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 160, 161 т.1).

Відповідно до договору № 12 оренди земельної ділянки, укладеного між ФГ «Успіх» та ОСОБА_3 21.11.2011 року, ОСОБА_3 передав позивачу ФГ «Успіх» Юр`ївського району в строкове платне користування належну йому земельну ділянку площею 7,2077 га, з кадастровим № :01:002:0025 строком на п`ять років.

Пунктом 40 договору № 12 оренди земельної ділянки передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, при цьому п. 19 договору встановлено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п`ятиденний строк після державної реєстрації цього договору (а.с. 32-33 т.1).

19 березня 2012 року зазначений договір зареєстрований у відділі Держкомзему Юр`ївського району Дніпропетровської області, що підтверджується відповідним записом на договорі (а.с.33 т.1). Строк дії оспорюваного договору оренди земельної ділянки - до 19 березня 2017 року.

Пунктами 32 - 37 вказаного договору передбачений порядок зміни умов договору, припинення дії договору, розірвання договору.

Так, пунктами 34, 35 договору визначено, що розірвання такого в односторонньому порядку не допускається, при цьому дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (а.с. 33 т.1).

Разом з тим, в період дії та чинності договору № 12 оренди земельної ділянки, що був укладений між ФГ «Успіх» та відповідачем по справі ОСОБА_3 , останній 29.08.2016 року уклав договір оренди цієї ж земельної ділянки з відповідачем по справі ОСОБА_1 строком на сім років, при цьому право оренди земельної ділянки з кадастровим №:01:002:0025 зареєстровано за ОСОБА_1 державним реєстратором Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко М.А. 29.08.2016 року відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31182671 від 01.09.2016 року (а.с. 158, 159, 173, 174, 175-181 т.1).

Згідно ст. 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, за якою договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до абз. 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що договір №12 оренди земельної ділянки площею 7,2077 га, підписаний ФГ «Успіх» і ОСОБА_3 21.11.2011 року та зареєстрований 19 березня 2012 року, не оспорено у передбаченому діючим законодавством порядку, недійсним, припиненим або розірваним не визнавався, - колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним оспорюваного договору оренди землі від 29.08.2016.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, що діяла на час державної реєстрації оспорюваного договору, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом.

Згідно абзацу 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до п. 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, що діяла на час державної реєстрації оспорюваного договору, у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно ч. 2 вказаної вище статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги визнання недійсним договору оренди землі від 29.08.2016 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , - колегія приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №31182671 від 01.09.2016 року про державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 7,2077 га. з кадастровим номером :01:002:0025 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шандрівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, згідно договору оренди землі від 29.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (номер запису про інше речове право 16167898 від 29.08.2016 року).

Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються іншими актами земельного законодавства.

Згідно положень ст.33 Закону України «Про оренду землі», орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Судом апеляційної інстанції не встановлено дотримання позивачем процедури визначеної ст.33 Закону України "Про оренду землі" та наявності волевиявлення кожної із сторін, оскільки орендодавець не був належним чином повідомлений про намір ФГ «Успіх» реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, про що свідчать відповіді ПАТ «Укрпошта» Дніпропетровської дирекції Центр поштового зв`язку №7, згідно яких поштові відправлення ОСОБА_3 від ФГ «Успіх» в квітні 2017 року не надходили і не вручалися (а.с.38-46, 48 т.1). Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 від 17 лютого 2017 року, згідно якої орендодавець не має наміру у подальшому продовжувати з ФГ «Успіх» правовідносини щодо оренди його земельної ділянки (а.с.132 т.1).

З урахуванням наведеного, правові підстави для задоволення позовних вимог про поновлення договору №12 оренди земельної ділянки,укладений між ФГ "Успіх" та ОСОБА_3 та про визнання укладеною додаткової угоди від 20 квітня 2017 року про поновлення на той самий строк і на тих самих умовах договору № 12 оренди земельної ділянки, - відсутні.

Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За положеннями ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 4 вказаної вище статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Понамаренко А.В. 02.08.2017 року було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.18 т.1).

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. ст. 141 ЦПК України).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, на відповідачів в рівних частках покладаються судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 6050,00 грн.

На користь апелянта з позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно залишеним без задоволення вимогам за дві вимоги немайнового характеру на загальну суму 4800,00 грн. (3200,00 грн. х 150%).

Таким чином, враховуючи суму судового збору, яку повинен сплатити позивач апелянту, колегія приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати в сумі 1250,00 грн. (6050,00грн. - 4800,00 грн.). А з відповідача ОСОБА_3 на користь ФГ «Успіх» підлягає стягненню судовий збір в сумі 6050,00 грн.

Колегія наголошує, що за положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Фермерського господарства «Успіх» Юр`ївського району Дніпропетровської області до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 29 серпня 2016 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) про передачу в оренду земельної ділянки площею 7,2077 га. з кадастровим номером :01:002:0025 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шандрівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області.

Скасувати рішення державного реєстратора Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №31182671 від 01.09.2016 року про державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 7,2077 га. з кадастровим номером :01:002:0025 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шандрівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, згідно договору оренди землі від 29.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (номер запису про інше речове право 16167898 від 29.08.2016 року).

В задоволенні іншої частини позовних вимог Фермерського господарства «Успіх» про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фермерського господарства «Успіх» () судові витрати в сумі 6050 (шість тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Фермерського господарства «Успіх» () судові витрати в сумі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді