Провадження № 2/219/966/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Рибкіної Н.М.,
за участі секретаря Бібік Н.М..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (який в подальшому уточнила) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, згідно з яким просить позбавити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з них аліменти на його утримання до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з грудня 2010 року у неї на вихованні знаходиться ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком ОСОБА_4 в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Свердловськ, Луганської області, а матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Свердловськ, Луганської області, які в шлюбі між собою не перебували. Свідоцтво про народження ОСОБА_4 виписане на підставі свідоцтва про встановлення батьківства, де відповідач ОСОБА_3 визнаний батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_2 . Позивач вказує, що її донька познайомилась з ОСОБА_2 у 2006 році та з тих пір позивач була обізнана про те, що у ОСОБА_2 є малолітня на той час дитина. В грудні 2010 року позивач зустріла малолітнього ОСОБА_4 на автовокзалі м. Артемівська, який автобусом приїхав сам з міста Свердловська Луганської області та з того часу дитина мешкала разом з позивачем. ОСОБА_4 навчався у ЗОШ №12 м. Артемівська, а з 5 по 10 клас - у ЗОШ №7 м. Артемівська; на теперішній час він являється студентом першого курсу відділення фізичного виховання КЗ «Бахмутський педагогічний фіховий коледж».
Позивач зазначає, що мати і батько дитини не брали участі у веденні домашнього господарства, не надавали ніякої, в тому числі матеріальної допомоги, неповнолітньому ОСОБА_4 , не приділяли ніякої уваги сину, не вважали його своєю дитиною. З грудня 2010 року по теперішній час він мешкає з позивачем, а відповідачі повністю усунулися від виховання дитини, не спілкуються з ним, не цікавляться його побутом, навчанням, тобто відносяться до сина як до чужої людини. Починаючи з 2013 року мати ОСОБА_2 перестала спілкуватися з сином, не телефонує йому, не вітає з днем народження. Батька дитини позивачка ніколи не бачила, він ніколи не цікавився сином, не дзвонив йому по телефону, не надавав матеріальної допомоги. Батьки неповнолітнього ОСОБА_4 проігнорували запрошення до школи на співбесіду з директором школи щодо отримання їх сином паспорта громадянина України при досягненні ним 14 років. На теперішній час у ОСОБА_4 не має паспорта.
Позивач вказує, що останнє відоме місце реєстрації відповідачки ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , однак вона там не проживає, часто змінює місце проживання, постійного місця роботи не має. Останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_3 АДРЕСА_2 , але він там не мешкає. З моменту народження сина і по теперішній час відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не надають кошти на утримання сина, повністю усунулися від виховання дитини, не спілкуються з ним, не цікавляться його побутом, навчанням. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є працездатними. Позивач вважає, що крім матеріального утримання, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки також зобов`язані поважати дитину, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Позивач наполягає, що відповідачу у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Самоусунення відповідачів від обов`язку матеріально утримувати свою неповнолітню дитину та брати участь в її вихованні, а також необхідність оформлення над ОСОБА_4 опіки стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з них аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2021 року по вказаній справі було відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 березня 2021 року підготовче судове засідання було відкладено на 15 березня 2021 року через клопотання третьої особи.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2021 року підготовче провадження по справі закрите та призначене судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2021 року судове засідання було відкладено через неявку відповідачів та за клопотанням третьої особи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, згідно з якою просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
В судове засідання представник третьої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання, згідно з яким просив провести розгляд справи про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без участі представника, прийняти рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування.
Суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
З урахуванням ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, що узгоджується з п. 18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, в якому зазначається, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 378, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 14 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції у Луганській області (а.с.4).
На підставі свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_2 виданого відділом РАГС Свердловського міського управління юстиції у Луганській області 22 серпня 2003 року громадянин ОСОБА_3 визнаний батьком дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у громадянки ОСОБА_2 ( а.с. 5).
Згідно з довідкою від 17.12.2020 року, яка видана головою квартального комітету № 15 Н.О. Успенською, у тому, що ОСОБА_1 проживає з 05.09.2015 року за адресою АДРЕСА_3 спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6).
Згідно з актом про фактичне проживання від 17.12.2020 року, який складений Головою квартального комітету № 15 Успенською Н.О. за участю сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_1 фактично мешкає з 05.09.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.7)
Відповідно до наданої довідки КЗ «Бахмутський педагогічний фаховий коледж» від 16.12.2020 року ОСОБА_9 навчається на 1 курсі фізкультурного відділення КЗ «Бахмутський педагогічний фаховий коледж», термін навчання до 27.06.2024 року ( а.с.8).
З характеристики студента 1 курсу фізкультурного відділення КЗ «Бахмутський педагогічний фаховий коледж» ОСОБА_4 вбачається, що батьки студента ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мешканці непідконтрольної Україні території, присутніми під час вступу до навчання ОСОБА_4 до КЗ «БПФК» не були, на зв`язок з класним керівником не виходили, участі в житті сина не приймають, не надають ні фінансової, ні моральної підтримки ( а.с. 10)
З характеристики учня Бахмутської ЗОШ № 7 ОСОБА_4 вбачається, що мати спілкувалася з класним керівником виключно телефоном і тільки на вимогу класного керівника, на батьківські збори не з`являлась, участі у загальних класних справах не брала, проігнорувала запрошення до школи на співбесіду з директором щодо отримання ОСОБА_4 паспорта громадянина України при досягненні ним 14 років. Вихованням дитини займалась ОСОБА_1 ,яка відвідувала батьківські збори та цікавилась шкільним життям дитини. ( а.с.9).
Згідно з відомостями поквартальної картки про реєстрацію мешканців по АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованою за вказаною адресою ( а.с.11). Згідно з копією паспорта серії НОМЕР_3 від 25.03.2009 року громадянин ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.12-13).
Із відповіді Міністерства соціальної політики України про надання відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не являються внутрішньо переміщеними особами, у ЄІБД ВПО відносно них така інформація відсутня станом на 15.02.2021 року (а.с.63).
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бахмутської міської ради, яке відбулося 31.03.2021 року, була присутня позивач - ОСОБА_1 , яка повністю підтримувала свої позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що батьки не приділяють жодної уваги дитині, не займаються його вихованням,не сплачують аліменти та не надають жодної матеріальної допомоги, подарунки не дарують, жодним чином не цікавиться особистим життям сина, його здоров`ям, успіхами, досягненнями та розвитком.
Також на комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бахмутської міської ради був присутній неповнолітній ОСОБА_4 , який не заперечував проти позбавлення батьківських прав своїх батьків, у зв`язку з тим, що батьків бачив давно, з ними не спілкується, матеріальної або іншої допомоги від них не отримує. Мати інколи телефонує з різних номерів, але матеріальної або іншої допомоги не надає. Батьки дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бахмутської міської ради присутніми не були. Враховуючи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без поважних причин самоусунулися від виховання дитини, виходячи із інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.85-88).
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з частинами першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Як вбачається з висновку, орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без поважних причин самоусунулися від виховання дитини.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Положенням ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками.
Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про невиконання відповідачами своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, оскільки протягом тривалого часу відповідачі не проявляють відносно своєї дитини належної турботи та уваги, не приймають участі у її вихованні та утриманні, не піклуються про стан її здоров`я та розвиток, взагалі не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, хоча зобов`язані це робити та мають таку можливість.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідачів має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами.
За таких обставин, суд вважає, що наявні правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідачів щодо позбавлення їх батьківських прав, які на теперішній час без поважних причин самоусунулися від виховання та утримання дитини.
Судом встановлено, що відповідачіОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають бажання займатися вихованням та утриманням дитини, свідомо самоухилилися від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина ОСОБА_4 .
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі ухиляються без поважних причин від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що проявляється у відсутності їх піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавивши батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні до неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому суд роз`яснює відповідачам, що вони мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до вищезазначеного позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню, з відповідачів необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 до його повноліття.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави за кожну позовну вимогу, оскільки позивачу на підставі п.1 г ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» як особі, яка діє в інтересах неповнолітньої особи було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78,81, 89,141, 258, 259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2020 року і до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2020 року і до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає: АДРЕСА_3 ;

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП-відсутній), зареєстрована: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП-відсутній), зареєстрований: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області, місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 190, .

Суддя Н.М.Рибкіна