Ухвала

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 439/191/20

провадження № 61-18181ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, Відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Радивилівської районної держаної адміністрації Рівненської області, третя особа - Бугаївський заклад дошкільної освіти «Дивосвіт» загального розвитку Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, про стягнення невиплаченої вихідної допомоги при звільненні, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, Відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Радивилівської районної держаної адміністрації Рівненської області, у якому просила:

- стягнути з Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області та Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 невиплачену їй при звільненні вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку, що становить 10 130, 64 грн із врахуванням коригуючого коефіцієнту, шляхом звернення стягнення на кошти рахунків Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, у тому числі, на кошти рахунків, з яких фінансується Бугаївський заклад дошкільної освіти «Дивосвіт» загального розвитку Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області;

- стягнути з Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області та Відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Радивилівської районної держаної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за весь час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні, за період з 31 грудня 2019 року по день ухвалення судового рішення шляхом звернення на кошти рахунків Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, в тому числі на кошти рахунків, з яких фінансується Бугаївський заклад дошкільної освіти «Дивосвіт» загального розвитку Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог вищевказаної ухвали заявником надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102, 00 грн.

Ціна позову в цій справі станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 травня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, Відділу освіти, культури, туризму, молоді і спорту Радивилівської районної держаної адміністрації Рівненської області, третя особа - Бугаївський заклад дошкільної освіти «Дивосвіт» загального розвитку Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, про стягнення невиплаченої вихідної допомоги при звільненні, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков