05.04.2021 Справа №337/4787/20
Провадження № № 2-о/337/8/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

присяжних Сарксян К.В., Руденко В.Г.

за участю секретаря Побережної О.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хортицький районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про оголошення ОСОБА_5 померлим, заінтересовані особи:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хортицький районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

В обґрунтування заяви зазначала, що вона є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Ленінським відділом РАГС у м.Запоріжжя, актовий запис № 1396 від 24.05.1985 року.

З дня народження її син проживав з нею- ОСОБА_1 , її чоловіком- ОСОБА_2 , братом ОСОБА_4 та дочкою- ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Квартиру сім`я отримала на підставі ордеру, пізніше квартира була приватизована вищевказаними особами, що підтверджується копією свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 11.02.1994 року.

У серпні 2002 року її син ОСОБА_5 , у віці 17 років, пішов з дому в невідомому напрямку, про свої наміри не повідомив, жодних документів з собою не взяв. З наступного дня, вона почала сина шукати, телефонувала друзям та знайомим, але такі пошуки результатів не дали.

У 2002 році вона звернулася до Хортицького РВ з приводу розшуку сина, але результати розшуку, їй не відомі.

Також вона розшукувала сина самостійно: у 2002 році зверталася до Служби розшуку дітей «Магнолія» де оголошення про розшук неодноразово показували по телебаченню.

У випуску газети «Сьогодні» № 39 від 19.02.20003 року було розміщено оголошення про розшук її сина.

ОСОБА_5 немає у соціальних мережах, відсутні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також відсутні відомості про нього в Єдиному реєстрі боржників, на офіційному сайті судової влади у розділі: «Стан розгляду справ», ОСОБА_5 не значиться.

З 2002 року про сина відсутні жодні відомості, а прийняті заходи розшуку, результатів не дали.

Крім того, її син- ОСОБА_4 , у 2017 році знову звертався до правоохоронних органів з приводу розшуку брата ОСОБА_5 , але встановити його місцезнаходження не виявилося можливим.

З моменту зникнення сина пройшло більше 18 років, ніяких відомостей про його місцезнаходження не має, тому просила визнати ОСОБА_5 померлим. Визнання сина померлим необхідно для оформлення спадщини на частину квартири, яка належить синові.

Ухвалою від 13.11.2020 року по справі було відкрито провадження, призначено підготовче провадження.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила, що до теперішнього часу сина не знайшли. Його треба оголосити померлим, бо пройшло вже більше 18 років. Їх квартира перебуває у спільні сумісній власності, де є частка сина. Можливо у наступному квартиру будуть розмінювати, тому просила задовольнити її заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заяву підтримала та суду пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_1 , проживає разом з батьками у вказаній квартирі. Після зникнення брата ОСОБА_5 , вони шукали його по лікарнях, потім звернулися до внутрішніх органів. Брат був оголошений у розшук, але доказів цього надати не може. Вони бажають в подальшому продати квартиру. Від брата не відмовляються. У них наявні докази, що відсутня будь-яка інформація про брата, тому просила задовольнити заяву.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та представник заінтересованої особи Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), у судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Вказану правову позицію висловив Верховний Суду постанові від 6 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18.

Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявники просять оголосити померлою у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявників.

Як встановлено судом, заявник у справі ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого ставиться питання про оголошення його померлим.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.02.1994 року, ОСОБА_5 є співвласником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками вказаної квартири є заявник ОСОБА_1 та зацікавлені особи по справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Вказана квартира перебуває у спільній сумісній власності.

ОСОБА_5 безвісно відсутнім судом не визнавався.

Як зазначено у поданій до суду заяві ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_5 померлим, останній з 2002 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у віці 17 років пішов з дому у невідомому напрямку, нічого не повідомивши про свої наміри та не взявши з собою документів. Намагання його розшукати, не виявилися дієвими.

Вказані обставини підтвердила заявник і в судовому засіданні.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що з заявницею вони проживають в одному будинку. Зі слів заявниці їм відомо, що її син ОСОБА_5 пропав, у 2002 році пішов з дому. Крім того, у місці проживання заявника, вони не бачили ОСОБА_5 з цього часу.

З матеріалів, які додані до заяви про визнання особи померлою вбачається, що 02.12.2009 року було складено акт перевірки фактичного проживання мешканця квартири АДРЕСА_1 та комісією було встановлено, що на момент перевірки у квартирі проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3.

ОСОБА_5 не проживає ( а.с.19).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2017 року ОСОБА_4 звертався з письмовою заявою до начальника Хортицького ВП, у якій зазначив, що в серпні 2002 року було подано заяву про пропажу брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив надати документи в суд для виписки його з квартири. Копія цієї заяви має виправлення та дописки, а тому текст заяви викликає сумнів щодо відповідності його оригіналу, в тому числі і щодо причини звернення з заявою ( а.с. 20).

Також, матеріали, які додані до заяви, містять дані про публікацію у газеті «Сьогодні» № 39 (1384) від 19.02.2003 року у Службі розшуку дітей за 2003 рік, повідомлення про розшук ОСОБА_5 , мешканця м.Запоріжжя ( а.с. 21).

Крім того, у матеріалах справи наявна інформація про стан розгляду справ, змінених після 28.05.2015 року та звітів про автоматизований їх розподіл, де відсутні спори зі стороною по справі ОСОБА_5 , саме на вказану дату ( а.с. 22-23).

Інформація щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Єдиному реєстрі боржників, відсутня ( а.с. 24), також ОСОБА_5 не зареєстрований як ФОП ( а.с. 25), за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, відомості щодо ОСОБА_5 відсутні ( а.с. 27), відомості про доходи ОСОБА_5 за період з 2002 по третій квартал 2020 року у ГУ ДПС у Запорізькій області, відсутні ( а.с. 52-53).

Також з матеріалів справи вбачається, що Служба розшуку дітей Всеукраїнської громадської організації «Магнолія» у 2002 році, за зверненням ОСОБА_1 , допомагала у пошуках її сина ОСОБА_5 шляхом розповсюдження оголошення про розшук безвісти зниклого ОСОБА_5 ( а.с. 29).

Як вбачається з відповіді ГУНП в Запорізькій області від 04.12.2020 року, станом на 27.11.2020 року гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розшуку не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався та засудженим не значиться.

Надати відомості про результати розгляду заяви, а також підтвердити чи спростувати факт звернення ОСОБА_1 у серпні 2002 року з заявою про зникнення її сина неможливо, через знищення книг обліку злочинів та подій Хортицького РВ УМВС України в Запорізькій області.

Звернення гр.. ОСОБА_4 08.02.2017 року за фактом надання інформації про результати розшуку його брата ОСОБА_5 по заяві 2002 року, зареєстровано в журнал обліку пропозицій, заяв і скарг громадян Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області за 3 Ч-50 від 08.02.2017 року та заявнику надано відповідь.

Згідно інформації, що міститься в ІТС ІПНП з 01.01.2009 року по 27.11.2020 року звернень до Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області щодо зникнення безвісти гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстровано ( а.с.58-59), факт звернення з заявою гр.. ОСОБА_4 саме 08.02.2017 року, підтверджено копією журналу обліку пропозицій, заяв і скарг громадян ( а.с. 61-62).

Разом з тим, у період з 2003 року по лютий 2017 року, ні заявник, ні близькі родичі з приводу розшуку ОСОБА_5 , до правоохоронних органів не зверталися, не встановили осіб, які могли б надати пояснення з приводу можливого місця знаходження ОСОБА_5 , оскільки жодних доказів розшуку ОСОБА_5 у вказаний період, суду не надано.

Разом з тим, сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою, у суду відсутні достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Також у суду відсутні достовірні відомості про те, що фізична особа, яка пропала безвісти- ОСОБА_5 , пропала за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заявником не доведено обставин та не надано об`єктивних даних, які б давали суду підстави зробити вірогідне припущення про смерть громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у зареєстрованому місці його проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою.

Таким чином, під час судового розгляду справи не були встановлені передбачені законодавством обставини для визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є недоведеною і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 305, 308 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Хортицький районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у задоволенні заяви про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.04.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик

Присяжні: К.В.Сарксян

В.Г.Руденко