Провадження № 2/760/3631/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Король О.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох річного віку за умови продовження навчання.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 27.09.1997 між сторонами було укладено шлюб.

Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також позивач зазначила, що 11.03.2004 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу, донька сторін лишилася проживати з позивачем.

Крім того, позивач зазначила, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва було стягнуто аліменти із відповідача на користь позивача у розмірі ј частини доходів на утримання доньки. Разом з тим, рішенням суду від 17.10.2013 відповідача було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2

22.12.2016 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки, яка продовжувала навчання.

Зважаючи на вищевикладене та те, що донька сторін не має можливості працювати та утримувати себе самостійно, позивач вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у зв`язку з продовженням навчання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідачем у справі суду не було подано відзив на позов або будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.09.1997 між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №1477.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, серії НОМЕР_1 , актовий запис №962.

11.03.2004 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу видано відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №201.

В матеріалах справи міститься копія дублікату виконавчого листа виданого на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26.01.2000 про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.01.2000 і до досягнення її повноліття.

17.03.2013 рішенням Святошинського районного суду м. Києва позбавлено відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.12.2016 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатись, у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову 12.10.2016 та до закінчення навчання - 30.06.2020.

26.09.2017 ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2016 залишено без змін.

27.02.2019 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2016 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26.09.2017 залишено без змін.

Згідно копії довідки виданої Національним університетом «Одеська юридична академія» від 24.09.2020 вбачається, що ОСОБА_2 є студенткою 1 курсу факультету прокуратури та слідства (кримінальної юстиції) (контракт) за освітнім ступенем «Магістр» денної форми навчання НУ «ОЮА». Термін навчання з 21.09.2020 до 31.01.2022.

Обов`язок батьків утримувати свою дитину непов`язаний з тим, чи одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у постанові від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідачем у справі не було подано відзив, відповідач є працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надав. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, при цьому, приймаючи до уваги: відсутність підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки ОСОБА_2 є повнолітньою, продовжує навчання в закладі вищої освіти, при цьому відповідач - батько - працездатного віку, доказів того, що не має можливості чи не здатен допомагати доньці, не надав суду.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аліменти підлягають стягненню з дати пред`явлення позову до суду - з 06.10.2020.

Термін закінчення навчання - 31.01.2022, що підтверджується копією довідки виданої Національним університетом «Одеська юридична академія» від 24.09.2020. Позивач просить стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох річного віку за умови продовження навчання, однак слід зазначити, що рішення суду не може ухвалюватися під умовою, тому суд виходить з доказів наданих позивачем щодо досягнення ОСОБА_2 23 річного віку, оскільки ця обставина настає раніше.

Враховуючи, що ОСОБА_2 продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 06.10.2020 та до досягнення ОСОБА_2 23 річного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В порядку ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.180, 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 06.10.2020 та до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко