Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1659/21
Провадження № 2-з/723/2320/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Дедик Н.П., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

12 квітня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом накладення арешту на все рухоме майно, в тому числі автомобіль марки «DACIA SANDERO», 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 .

Зазначає, що вона має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Посилається на те, що ОСОБА_2 11.02.2021 року отримав від її чоловіка ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 4000 Євро, що станом на 08.04.2021 року еквівалентно 132555 грн., про що написав боргову розписку, відповідно до якої зобов`язувався повернути позичені ним кошти до 10 червня, рік вказаний 2021 р. та в залог залишив машину, яка належить йому як спільна власність, оскільки зареєстрована на його дружину та куплена під час шлюбу.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер, після його смерті вона, будучи спадкоємцем за законом буде приймати спадщину, до якої, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також вказує, що при позичанні грошей ОСОБА_2 її чоловік узгоджував з нею, як зі співвласником цих грошей, всі моменти позичання та повернення грошей, що відповідає ст.65 СК України, згідно якої дружина, чоловік, розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, при укладенні договорів.

Зазначає, що станом на 05.04.2021 року ОСОБА_2 , боргового зобов`язання перед нею не виконав, порушивши всі умови свого зобов`язання, оскільки одразу після смерті чоловіка прийшов до їхньої сім`ї та вимагав віддати йому автомобіль, відмовившись при цьому віддавати грошові кошти, які позичив.

Вказує, що існує ймовірність відчуження ОСОБА_2 належного йому майна третім особам, що істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. З метою недопущення такої можливості, а також захисту законних прав та інтересів позивачки, вважає, що слід забезпечити позов вищезазначеним видом забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з наведених процесуальних норм розгляд заяви про забезпечення позову здійснено в порядку письмового провадження без проведення судового засідання.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, до яких належить накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник просить накласти арешт, серед іншого, на автомобіль марки «DACIA SANDERO», 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві спільної власності подружжя.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_4 .

Суд вважає, що наклавши арешт на транспортний засіб будуть порушені права ОСОБА_4 , наявність спору з якою у заявника згідно пояснень заяви про забезпечення позову не вбачається.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Прохання заявника накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , без конкретизації такого майна та зазначення його вартості не дає можливості перевірити суду співмірність такого забезпечення позовним вимогам, з якими заявник має намір звернутися до суду.

Крім того, заявник в обґрунтування заяви зазначає, що забезпечення позову не дозволить намаганню відповідача будь-яким чином відчужити своє майно з метою уникнути виконання рішення суду. Разом з тим, заявником не зазначено обставин, які б свідчили про намагання відповідача відчужити своє майно, як і не зазначено доказів на їх підтвердження. В зв`язку з чим суд вважає такі доводи припущеннями заявника, що не може вважатися обґрунтованою підставою вважати їх реальне існування.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 , в зв"язку з чим в її задоволення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-158 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня її вручення.

СУДДЯ