Номер провадження: 22-ц/813/3728/21
Номер справи місцевого суду: 521/433/15-ц
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

08.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Князюка О.В.,

Цюри Т.В.,

вивчивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Малофеєва Владислава Олексійовича на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 15 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.05.2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було задоволено (а.с. 82-85).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення (а.с. 215-217).

15.12.2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Малофеєва В.О., який згідно ордеру на надання правової допомоги серії ПТ №179895, що міститься у матеріалах справи (а.с. 142),представляє інтереси апелянта ОСОБА_1 в судах усіх інстанцій, надійшла апеляційна скарга разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.05.2015 року (т.2, а.с.1-11).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.12.2020 року, апеляційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору у сумі 2740,50 грн, та надання інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вищевказаного заочного рішення (т.2, а.с. 16-18).

Суд неодноразово надсилав копію вищевказаної ухвали на адресу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 (т.2, а.с.19-20).

Згідно розписки, що мається в матеріалах справи, представник ОСОБА_1 -адвокат Малофеєв В.О., отримав копію вказаної вище ухвали суду 09.03.2021 року, про що є відомості з Укрпошти, однак до теперішнього часу недоліки вказані в ухвалі суду не усунуті (т.2, а.с.21).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задволення.

Відповідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами 3 ст. 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційний суд звертає увагу, що у статтях 127, 357, 358 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка не брала участі у справі, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Слід зазначити, що поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи, чи з поважних причин пропущений певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

За положеннями статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечило б рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Із практики ЄСПЛ також випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року в справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У § § 46, 47 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, § § 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Таким чином, оскільки апелянтом в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не наведеноо обгрунтованих підстав пропуску такого строку, а інших суду не надано, крім того не було сплачено судовий збір у сумі 2740, 50 грн., колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Малофеєва В.О. на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 15 травня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 357, 358, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Малофеєва Владислава Олексійовича на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 15 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалу разом із апеляційною скаргою надіслати заявнику апеляційної скарги.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда

О.В.Князюк

Т.В. Цюра