Єдиний унікальний номер 264/3421/16-ц
Номер провадження 22-ц/804/1126/21
У Х В А Л А

13 квітня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Биліни Т.І., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року у складі суду Кузнецова Д.В., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач ОСОБА_1 29.03.2021 року подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження, яка разом із справою надійшла до Донецького апеляційного суду 08.04.2021 року.

В апеляційний скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року, в обґрунтування якого відповідач ОСОБА_1 зазначив, що повний текст оскаржуваного рішення йому вручене у відділенні Укрпошти 20.03.2021 року, що підтверджується підписом отримувача. Отже, передбачений законом термін подачі апеляційної скарги не пропущений, а тому апеляційна скарга подана своєчасно.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, суд вважає, що апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 у справі № 361/161/13-ц відійшла від висновку, викладеному у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 у справі № 369/8537/15-ц та від 31 жовтня 2018 у справі № 635/8219/15-ц, згідно з якими процесуальний строк, зазначений у частині другій статті 358 ЦПК України при відсутності винятків, може бути поновлений і що процедура апеляційного оскарження визначається на момент ухвалення судових рішень, а не на момент подачі апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Позовна заява була подана до суду першої інстанції 02.06.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач впродовж розгляду справи у суді першої інстанції приймав участь у судових засіданнях, надавав різноманітні клопотання, заяви, заперечення, а також зустрічний позов, який був залишений без розгляду за його заявою.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання на 09 жовтня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. (Т.2 а.с.174)

Крім того з матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваного рішення відповідач ОСОБА_1 отримав 01 листопада 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та про що свідчить підпис отримувача. (Т.2 а.с.187)

09 червня 2020 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, після чого 12 червня 2020 року він був ознайомлений, про свідчить його власноруч написана розписка. (Т.2 а.с.203)

22 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції клопотання про видачу йому копії рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року, в якому просив вручити (надіслати) йому копію рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року. (Т2 а.с.204)

Відповідно до супровідного листа суду першої інстанції від 24 лютого 2021 року, відповідачу ОСОБА_1 була надіслана копія рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції виходить з того, що безпідставне поновлення строку на оскарження рішення суду є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи із практики Європейського Суду вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави, однією із яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого розгляду справи у такому його аспекті як правова визначеність.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Копія оскарженого рішення була отримана відповідачем вперше 01 листопада 2017 року, а тому з вказаної дати і починає відраховуватись строк на його оскарження.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та не уможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, відповідачем в апеляційній скарзі не наведено.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Оскільки наведені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можна вважати поважними, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на зазначене, вказані обставини є підставою для відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року у складі суду Кузнецова Д.В., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оригінал апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2017 року повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Т.І. Биліна