Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2672/20
Номер провадження2/711/484/21
РІШЕННЯ
31 березня 2021 року м. Черкаси Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді: Казидуб О.Г.
при секретарі:Зайцевій О.І.
представника позивача: ОСОБА_1
відповідача: ОСОБА_2
представника відповідача: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 15.04.2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів, вказавши, що з 08.09.1988 року по 19.09.2017 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який 19.09.2017 року було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси.
За час перебування в шлюбі було придбано транспортний засіб марки HYNDAI, модель: MATRIX, номер шасі: НОМЕР_1 .
29.11.2019 Придніпровським районним судом м. Черкаси, було прийнято рішення пао справі №711/2186/18 про поділ спільного майна подружжя, де було встановлено, що на момент розгляду даної справи вказаний автомобіль перебував у власності ОСОБА_6 , 1936р.н., що є рідною матір`ю відповідача, згідно договору купівлі-продажу укладеного в ТСЦ 12.07.2017р. там же транспортний засіб було перереєстровано на нового власника ( ОСОБА_6 ).
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що вказаний автомобіль був придбаний сторонами в період шлюбу та за спільні кошти, що визнається та не заперечується сторонами, проте на час розгляду спору власником спірного автомобіля є третя особа, яка набула права власності на нього на підставі Договору курівлі-продажу від 12.07.2017 року, який є чинним і ніким не оспорював ся, тож він (автомобіль) в силу вказаного не міг бути поділений між сторонами. Позивачка ОСОБА_4 має право на відшкодування їй грошової компенсації за Ѕ частину вказаного автомобіля, однак нею такі позовні вимоги не заявлялися, а в силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог.
З урахуванням викладеного, рішенням від 29.11.2019 суд відмовив в задоволенні основного позову ОСОБА_4 і в частині визнання за нею права власності на Ѕ частину автомобіля HYNDAI MATRIX.
Відповіднод о останньої оцінкми наданої відповідачем під час розгляду справи №711/2186/18 станом на 09.07.2019 вартість вказаного автомобіля складада 137589,00 грн.
07.05.2020 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в спрощеному порядку. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та проси їх задоволити в повному обсязі з підстави викладених в позовній заяві, наявних в справі доказів та прийнятих судових рішень.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти вимог позивача в розмірі зазначеному в позові. Пітримав доводи викладені у відзиві на позов.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала позицію відповідача.
Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.09.2017 року у справі №711/5039/17 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 08.09.1988 (актовий запис №2024), зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів Черкаської області.

Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2019 року у справі №711/2186/18 було вирішено «в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності - відмовити. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, - відмовити.».

Вказаним рішенням суду по справі №711/2186/18 було встановлено наступне: «Автомобіль марки та моделі «Хюндай Матрікс», сірого кольору, 2007 року випуску, тип - легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 був придбаний та зареєстрований на відповідача по основному позову ОСОБА_2 22.01.2013 року, тобто в період шлюбу з позивачкою ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13). Факт придбання вказаного автомобіля за спільні кошти не заперечувався відповідачем та його представниками, які в судовому засіданні не заперечували проти виплати позивачці ОСОБА_4 грошової компенсації за Ѕ частину спірного автомобіля за оцінкою автотоварознавчого дослідження.

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру в Черкаській області Територіального сервісного центру №7141 від 28.03.2018 року, за обліковими даними бази АІПС «ДАІ - 2000» та «НАІС», транспортний засіб HYUNDAI MATRIX, сірого кольору, 2007 року виписку, VIN-код НОМЕР_2 12.07.2017 року перереєстрований на нового власника згідно Договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ 12.07.2017 року, а саме на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36). В зв`язку з цим, ОСОБА_6 була залучена до участі у справі в якості третьої особи.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 також вбачається, що власником вищевказаного автомобіля на момент розгляду справи є третя особа ОСОБА_6 (а.с. 102).

В судовому засіданні встановлено, що вказаний автомобіль був придбаний сторонами в період шлюбу та за спільні кошти, що визнається та не заперечується сторонами, проте на час розгляду спору власником спірного автомобіля є третя особа, яка набула права власності на нього на підставі Договору купівлі-продажу від 12.07.2017 року, який є чинним і ніким не оспорювався, тож він (автомобіль) в силу вказаного не може бути поділений між сторонами. В даному випадку позивачка по основному позову ОСОБА_4 має право на відшкодування їй грошової компенсації за 1/2 частку вказаного автомобіля, однак нею такі позовні вимоги не заявлялися, а в силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог.

А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні основного позову ОСОБА_4 і в частині визнання за нею права власності на Ѕ частину автомобіля HYUNDAI MATRIX, сірого кольору, 2007 року випуску, тип - легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .»

Згідно зі змістом ст. 60 СК України, - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Верховним Судом України при розгляді справи № 6-843цс17 (постанова від 24.05.2017 року) висловлена Правова позиція про те, що за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст. 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч. 3 ст. 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 70 СК України, - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2016 року №6-2811цс15, згідно ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, діляться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються кожному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (ч. 4 ст. 71 СК України).

У пункті 25 постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, судом встановлено, що при розгляді справи №711/2186/18 було встановлено, що автомобіль HYUNDAI MATRIX, сірого кольору, 2007 року виписку, VIN-код НОМЕР_2 був придбаний в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та за спільні кошти. На час розгляду справи про розподіл майна подружжя вказаний автомобіль був відчужений на корист третьої особи. ОСОБА_4 має право на відшкодування їй грошової компенсації за 1/2 частку вказаного автомобіля, проте оскільки нею не заявлялися такі вимоги при розгляді справи №711/2186/18, то вказане питання не було вирішено.

Відповідно до висновку №326 автотоварознавчого дослідження сладеного 09.07.2019 року судовим експертом ОСОБА_8 вартість автомобіля HYUNDAI MATRIX, реєстраційний номер НОМЕР_5 , на дату оцінки 09.07.2019 року складає 137589,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 надав висновок №75 автотоварознавчого дослідження від 19.05.2020, складений судовим експертом Березовець А.А., щодо визначення вартості автомобіля HYUNDAI MATRIX станом на 19.05.2020 року в сумі 122015,00 грн. Та вказує, що розмір компенсації за вказаний автомобіль в розмірі Ѕ частини від вказаної у висновку суми, а саме в розмірі 61007 грн.

Суд не може погодитись з доводами відповідача щодо визначення вартості автомобіля HYUNDAI MATRIX, оскільки при розгляді судом справи №711/2186/18 про розподіл майна подружжя було встановлено факт придбання вказаного автомобіля за спільні кошти, що не заперечувалося відповідачем та його представниками, які в судовому засіданні не заперечували проти виплати позивачці ОСОБА_4 грошової компенсації за Ѕ частину спірного автомобіля за оцінкою автотоварознавчого дослідження, яке було проведено на час розгляду даної справи, тобто відповідно до висновку висновку №326 автотоварознавчого дослідження сладеного 09.07.2019 року судовим експертом Березовець А.А.

Тобто ОСОБА_4 має право на відшкодування їй вартості автомобіля HYUNDAI MATRIX, яка була на час розгляду справи №711/2186/18 про розподіл майна подружжя.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення коштів за 1/2 частину вартості автомобіля марки HYUNDAI MATRIX, сірого кольору, 2007 року випуску, тип легковий універсал-В, номер шасі ( НОМЕР_1 ) реєстраційний номер № НОМЕР_5 у розмірі 68794,50 грн. підлягають до задоволення.

На підставі ст. ст. 57, 60-61, 65, 70 СК України, 369, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості автомобіля марки HYUNDAI MATRIX, сірого кольору, 2007 року випуску, тип легковий універсал-В, номер шасі ( НОМЕР_1 ) реєстраційний номер № НОМЕР_5 у розмірі 68794 грн.50 коп.(шістдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто чотири гривні п`ятдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлено 07.04.2021 (з урахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб