УХВАЛА

08 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 199/10060/18

провадження № 61-4828ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут-Дніпро» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ТОВ «Добробут-Дніпро» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме 169 877,78 грн, 6 126,24 грн судових витрат, витрати на оренду автомобілю в іншої особи в розмірі 144 000,00 грн, витрати пов`язані з визначенням розміру завданої майнової шкоди в розмірі 4 100,00 грн, всього просить стягнути на свою користь 324 104,02 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року позов ТОВ «Добробуд-Дніпро» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Добробуд-Дніпро» майнову шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 169 877,78 грн, а також судові витрати по справі, що складаються з вартості висновків експертного дослідження товарознавця в розмірі 1 600,00 грн та 2 500,00 грн, а також судового збору в розмірі 2 548,17 грн, а всього 176 525,95 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

24 березня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у зазначеній справі становить 324 104,02 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа має виняткове значення для відповідача, що вплине на майновий стан родини відповідача, який дуже важкий у зв`язку з її хворобою та гарантію прав та охоронюваних законом інтересів, проте не обґрунтовує, в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням і відповідно не свідчить, що має виняткове значення для ОСОБА_1 .

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут-Дніпро» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат