Справа № 643/6565/21
Провадження № 2-з/643/87/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 643/6565/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ТОВ «Росвен Інвест Україна», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О. В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

13 квітня 2021 року ОСОБА_1 , одночасно з пред`явленням позовної заяви, звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 64747004, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О. В. за заявою ТОВ «Росвен Інвест Україна» про примусове виконання виконавчого напису № 21398 від 03 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 22373,85 грн. згідно кредитного договору від 19 квітня 2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що вищевказаний виконавчий напис не підлягає виконанню через недоведеність безспірності заборгованості, проте до її роботодавця (управління Державної казначейської служби України у Московському районі м. Харкова) надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, чим порушено її права. Також зазначено, що внаслідок вжиття заходів забезпечення позову не буде порушено права будь-яких третіх осіб. Просить вжити заходів забезпечення позову з урахуванням мети забезпечення позову, співмірності позовних вимог та заходів для забезпечення захисту її прав.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

21 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О. В., керуючись ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження № 64747004 постановив звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що отримує дохід в Управлінні Державної казначейської служби України у Московському районі м. Харкова Харківської області.

Постанова винесена на підставі виконавчого напису № 21398 від 03 лютого 2021 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 22373,85 грн. згідно кредитного договору від 19 квітня 2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому законом передбачена можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Крім цього, у цій справі підлягає застосуванню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 20/3560/18 слідує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» слідує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар» (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи, що приватним виконавцем Табінським О. В. відкрито виконавче провадження № 64747004 за виконавчим написом приватного нотаріуса Горай О. С., вчиненого 03 лютого 2021 року за реєстровим № 21398 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» грошової суми в розмірі 22373,85 грн., та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах цього виконавчого провадження від 21 березня 2021 року, а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, що свідчить про наявність підстав вважати, що існує ризик подальшого стягнення та відчуження належних позивачу грошових коштів (заробітної плати, пенсії тощо), що унеможливить виконання рішення у даній справі, що в силу положень ст. 149 - 153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за вказаним виконавчим написом пов`язане з розглядом даної справи і виконанням можливого рішення за результатами її розгляду, вжиті заходи є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, ОСОБА_1 викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, вид забезпечення позову обрано відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову вказано та обґрунтовано причини необхідності забезпечення позову, як це передбачено положеннями ст. 151 ЦПК України.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Враховуючи, що предметом позову, який перебуває в провадженні Московського районного суду м. Харкова є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що ОСОБА_1 обрано правильний та допустимий спосіб забезпечення позову, який є взаємопов`язаний з позовними вимогами, а тому заява підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Керуючись ст. 149 153, 260, 353 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 643/6565/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З метою забезпечення позову зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 64747004, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем, за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 03 лютого 2021 року за реєстровим № 21398 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 22373,85 грн. згідно кредитного договору від 19 квітня 2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Табінському Олегу Володимировичу для негайного виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М. В. Власенко