Справа № 2-672/10
Провадження № 2-зз/504/17/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2021 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши клопотання адвоката Воронкова Володимира Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , подане в порядку ст. 158 ЦПК України, про скасування заходів забезпечення позову, яких вжито згідно ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2010 р. по справі № 2-672 у вигляді арешту земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року адвокат Воронков Володимир Олексійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із даним клопотанням.

На обґрунтування даного клопотання заявник зазначає, що ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2010 р. по справі № 2-672 вжито заходів забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2

28.05.2010 року укладено договір купівлі продажу цієї самої земельної ділянки згідно якої, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив цю саму земельну ділянку.

ОСОБА_1 звертаючись до суду у порядку ст. 158 ЦПК України, вважає, що ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2010 року безпосередньо стосується його прав та інтересів, і наявний в теперішній час арешт порушує його право як власника земельної ділянки.

Разом із тим, суддя вважає, що подане клопотання адвоката Воронкова В.О. слід повернути заявнику з наступних підстав:

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

§ 2. «Заяви з процесуальних питань» Розділу ІІІ ЦПК України регулюється порядок подання, форми змісту та порядок розгляду заяв з процесуальних питань, які подають учасниками справи.

Так, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі (ст. 182 ЦПК України).

Отже правом на подання до суду заяв з процесуальних питань наділені учасники справи.

Правилом частини 1 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч.1 ст. 42 ЦПК України).

Учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами (п.п.1-6 ч.1 ст. 43 ЦПК України).

ОСОБА_1 не є ані стороною, ані третьою особою у справі № 2-672/10 в якій вжито заходів забезпечення позову.

Суддя приходить до висновку, що подана заява не відповідає вимогам, встановленим процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не наділений процесуальними повноваженнями учасника справи на звернення до суду із клопотанням в порядку ст. 158 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову. Тобто не наділений процесуальною дієздатністю.

За таких обставин заява підлягає поверненню заявнику.

Практика ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством і може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року). Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява № 45783/05).

Суддя звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суддя приймає до уваги і положення практики Європейського Суду з прав людини відповідно до якого право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

На підставі наведеного, керуючись ст.182, 183, п.1 ч.4 ст.185, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Воронкова Володимира Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , подане в порядку ст. 158 ЦПК України, про скасування заходів забезпечення позову, яких вжито згідно ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2010 р. по справі № 2-672 у вигляді арешту земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , - повернути заявнику.

Роз`яснити, що заявник має право звернутись до суду повторно із позовом, якщо перестануть існувати обставини, що слугували підставою для повернення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.К. Барвенко