ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9219/17 Номер провадження 22-ц/814/943/21Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гайтоти Ірини Миколаївни, представника ОСОБА_1 , на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 24 грудня 2020 року (час ухвалення судового рішення з 18:03:32 год. по 20:13:23 год., дата виготовлення повного тексту рішення 04 січня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА Банк» про визнання поруки припиненою,

треті особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариства «Альфа Банк».

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, просила визнати припиненою поруку за договором № 1601/0808/98-147-Р-1 від 06.01.2011, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та нею.

В обґрунтування заявлених вимог пояснювала, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 1601/0808/98-147 від 05.08.2008р. між нею та ПАТ «Сведбанк» укладений договір поруки № 1601/0808/98-147-Р-1 від 06.01.2011р.

У той же день 06 січня 2011 року без її відома та без погодження з нею між ПАТ «Сведбанк» і ОСОБА_2 (позичальником) укладений договір №1 про внесення змін і доповнень до кредитного договору №1601/0808/98-147 від 05.08.2008р., яким умови кредитного договору викладені у новій редакції. Пунктом 8.4.1. кредитного договору у новій редакції встановлено підвищення процентної ставки за кредитом у разі порушення позичальником певних умов з повернення кредиту, отже всупереч вимогам п.11 договору поруки позичальник і Банк збільшили обсяг відповідальності поручителя.

Про існування договору №1 про внесення змін і доповнень до кредитного договору вона дізналась після отримання копії позовної заяви щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 205 795,36 грн (справа №554/13800/14-ц).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 24 грудня 2020 року відмовлено за недоведеністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Гайтота І.М., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення її позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послалась обставини і доводи, викладені у позові, і звертала увагу на те, що 06 січня 2011 року був також укладений договір №2 про внесення змін і доповнень до кредитного договору, який узгоджений з поручителем, про що свідчить відповідний запис на самому договорі. Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на цей факт і з невідомих причин грунтував своє рішення на поясненнях представника АТ «Альфа Банк» про те, що обидва договори про внесення змін і доповнень до кредитного договору були підписані до укладення договору поруки.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» повторно стверджується, що 06 січня 2011 року спочатку були укладені договори №1 і №2, якими внесені зміни до кредитного договору, а потім договір поруки. Звертається увага на те, що первинність змін до кредитного договору підтверджується співпаданням номеру рахунку, на який позичальник і поручитель мали сплачувати кошти.

Стверджуючи про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення а рішення без змін.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням суду першої інстанції встановлено, що 05.08.2008р. між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «ОМЕГА БАНК») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №1601/0808/98-147, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 24 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних на строк до 05.08.2018р. включно на споживчі цілі зі сплатою щомісячного платежу у розмірі 200 доларів США згідно з Графіком погашення кредиту, що є додатком №1 до кредитного договору та його невід`ємною частиною (т.1 а.с.3-9).

06.01.2011р. між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору, яким кревний договір викладений у новій редакції (т.1 а.с.10-15, 43-47).

Пунктом 1.3 внесених змін зазначено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього договору, у випадку і у порядку, встановленому п.8.4 цього Договору (т.1 а.с10).

Пунктом 8.4 Договору про внесення змін та доповнень №1 сторони кредитного договору домовились, що без укладання будь-якої додаткової угоди до договору, у випадку невиконання зобов`язань, що передбачені п. 5.6., 5.7., а також порушення подання документів про реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомості та порушення строків передачі в іпотеку об`єкта нерухомості, передбачених розділом 2 цього договору (якщо такі строки встановлені договором) порядок змін умов договору із відповідною зміною відсоткової ставки відбувається у порядку, передбаченому п. 8.4.1, а саме:

відсоткова ставка підвищується на 1 (один) % за кожен факт такого порушення від поточної ставки на дату порушення зобов`язання позичальника. Відсоткова ставка підвищується наступного за днем порушення строків, виконання зобов`язання передбаченого 5.6, 5.7, а також порушення строків подання документів про реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомості та порушення строків передачі в іпотеку об`єкта нерухомості, передбачених розділом 2 цього договору (якщо такі строки встановлені договором). У випадку, якщо такий день припадає на небанківський, то відсоткова ставка збільшується з першого наступного банківського дня, без укладання додаткової угоди (т.1 а.с.12 зворот).

06.01.2011 року в рахунок забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений договір поруки № 1601/0808/98-147-Р-1, згідно п.1 якого поручитель зобов`язалась перед Банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих Банком позичальнику за кредитним договором № 1601/0808/98-147 від 05.08.2008 у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 1601/0808/98-147 від 05 серпня 2008 року, у сумі 24 000 доларів США строком до 05.08.2023 року, з процентною ставкою 12,5 річних за їх використання.

Згаданий Кредитний договір, а також додаткові угоди до нього, які будуть укладені між Банком та Позичальником, та будуть невід`ємною частиною Кредитного договору, надалі іменуються у Договорі поруки, як «Основне зобов`язання».

Пунктом 11 договору поруки № 1601/0808/98-147-Р-1 від 06.01.2011 року визначено, що сторони не мають права в односторонньому порядку відмовитися від прийнятих на себе зобов`язань за цим договором або змінити його умови. Сторони домовились, що будь-які зміни до основного зобов`язання, крім змін, наслідком яких є збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором, погоджуються між позичальником та банком самостійно без повідомлення поручителя про такі зміни.

Пунктом 13 вказаного договору поруки визначено, що усі зміни та доповнення до цього договору дійсні у тому випадку, якщо вони оформлені письмово і підписані сторонами.

Пунктом 15 договору поруки № 1601/0808/98-147-Р-1 від 06.01.2011 року визначено, що поручитель підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами кредитного договору від 05.08.2008 року та повністю погоджується з цими умовами (т.1 а.с.16, 49).

06.01.2011 між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору, яким домовились внести зміни до абзацу 1 пункту 3.1.1. кредитного договору та викласти його в такій редакції: « 3.1.1. Починаючи з 10 лютого 2011 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2. цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 242,35 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.

До настання терміну вказаного в абзаці першому цього пункту п.3.1. позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за період користування кредитом не пізніше 10 числа місяця, починаючи з місяця укладання даного договору» (т.1 а.с.15, 48).

Договір про внесення змін та доповнень №2 містить запис про надання згоди 06.01.2011 року ОСОБА_1 на укладення її чоловіком ОСОБА_2 договору про внесення змін та доповнень, який виступає забезпеченням зобов`язань по кредитному договору № 1601/0808/98-147 від 05 серпня 2008 року на будь-яких умовах за його розсудом (т.1 а.с.15).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що є безпідставними твердження позивача про те, що банк після укладення договору поруки без згоди поручителя змінив умови кредитного договору в частині збільшення розміру відсоткової ставки, оскільки нарахування банком з 09.09.2011 відсоткової ставки за кредитним договором у розмірі 13,5% річних не призвело до змін умов кредитного договору, за належне виконання яких позичальником поручилась позивач, та, відповідно, не призвело до збільшення обсягу її відповідальності, як поручителя, без її згоди після укладення договору поруки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року (справа №185/4093/17) викладена правова позиція щодо застосування приписів ч.1 ст.559 ЦК України.

Частиною першою статті 559 ЦК України (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, закон пов`язував припинення поруки, на підставі частини першої статті 559 ЦК України (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин), зі зміною основного зобов`язання за відсутності на це згоди поручителя та зумовленим такою зміною збільшенням обсягу відповідальності поручителя.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, порука припиняється за наявності двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов`язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі зокрема, підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо (постанови Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-3176цс15, від 23 грудня 2014 у справі № 3-196гс14, від 20 лютого 2013 року у справі № 6-172цс12, від 21 травня 2012 року у справі № 6-18цс11, від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-112цс12).

Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобов`язання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобов`язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов`язок за договором поруки повністю припиняється - перестає існувати.

Висновок про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежить від установлених судом обставин щодо обсягу зобов`язання, на виконання якого надано поруку, та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни без його згоди забезпеченого зобов`язання.

Для цього судам необхідно дослідити відповідні умови кредитного договору та договору поруки щодо порядку погодження поручителем змін до основного зобов`язання.

Такі правові висновки щодо застосування статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі

№ 755/18438/16-ц (провадження № 14-275цс19).

Таким чином, у зобов`язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення процентів навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителів або відповідної умови в договорах поруки не дає підстав покладення на останніх відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком.

У той же час, якщо в договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договорує результатом досягнення певної домовленості між сторонами (банком і поручителем), а отже, поручитель визнається таким, що надав згоду на зміну у майбутньому основного зобов`язання.

У цій справі встановлено, що 06 січня 2011 року між банком, позичальником і поручителем укладені три правочини: між банком і позичальником угода №1 про зміну умов кредитного договору шляхом прийняття нової редакції кредитного договору; між банком, позичальником і поручителем договір поруки; між банком і позичальником договір №2 про внесення змін до кредитного договору.

Ключовим питанням є момент підписання угоди №1 про внесення змін до кредитного договору до чи після укладення договору поруки.

Стверджуючи про те, що угода №1 була підписана (укладена) без відома і згоди поручителя, позивач посилається на відсутність у договорі будь-якого запису чи іншої відмітки, яка б підтверджувала її обізнаність про цей правочин.

За змістом п.11 договору поруки сторони зобов`язалися погоджувати зміни до основного зобов`язання, які тягнуть за собою збільшення відповідальності поручителя, що і було виконано сторонами при укладенні договору №2 про внесення змін кредитного договору ця угода містить підписаний поручителем запис про його згоду на зміну умов кредитного договору.

Договір №1 про внесення змін до кредитного договору шляхом його викладення у новій редакції не містить відміток про згоду поручителя на такі зміни.

У пункті 2.1 кредитного договору від 05 серпня 2008 року (у первинній редакції) зазначено, що для видачі та обліку розрахунків за кредитом Банком відкривається позичковий рахунок № НОМЕР_1 , для обліку нарахованих процентів за користування кредитом Банком відкривається рахунок № НОМЕР_2 . Згідно пункту 1.3. строк користування кредитом до 05 серпня 2018 року (т.1 а.с.3).

Пунктом 3.1.3 кредитного договору від 05 серпня 2008 року (у новій редакції згідно договору №1 від 06 січня 2011 року) встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати ануїтетні платежі , платежі на погашення відсотків шляхом направлення коштів на рахунок № НОМЕР_3 . Згідно пункту 1.1. кредит надається строком до 05 серпня 2018 року.

Отже, нова редакція кредитного договору містила попередню умову щодо строку дії кредитного договору до 05 серпня 2018 року, та нові умови щодо номеру рахунку, на якому обліковуються платежі за кредитом (№ НОМЕР_3 ), а також щодо підвищення процентної ставки у разі порушення позичальником зобов`язань за пунктами 5.6, 5.7 (п.8.4.1).

У пункті 1 договору поруки йдеться про відповідальність поручителя за кредитним договором від 05 серпня 2008 року із строком дії до 05 серпня 2023 року, що узгоджується із пунктом 1.1. договору №2 від 06 січня 2011 року про внесення змін до кредитного договору, на укладення якого дав згоду поручитель.

У пункті 5 договору поруки зазначено: «Поручитель зобов`язується сплачувати платежі на погашення кредиту, відсотків та штрафних санкцій шляхом направлення коштів на рахунок № НОМЕР_3 через касу банку або шляхом безготівкового перерахування, що узгоджується із пунктом 3.1.3 кредитного договору від 05 серпня 2008 року у новій редакції згідно договору №1 від 06 січня 2011 року.

Наведене за відсутності доказів про те, що чоловік позивачки (позичальник) і працівники банку умисно приховали від позивачки як поручителя факт погодження нової редакції кредитного договору після укладення договору поруки, підтверджує позицію банку про те, що спочатку банк і позичальник погодили між собою нову редакцію кредитного договору, потім був укладений договір поруки, а після цього за згодою поручителя був змінений строк дії кредитного договору і розмір ануїтетного платежу.

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.371, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гайоти Ірини Миколаївни, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 24 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 07 квітня 2021 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М.Триголов