Єдиний унікальний номер 236/3732/20
Номер провадження 22-ц/804/1050/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів Корчистої О.І., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 січня 2021 року у цивільній справі № 236/3732/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Лиманської міської ради Донецької області про визнання незаконним в частині рішення Лиманської міської ради Донецької області від 21 лютого 2019 року та стягнення моральної шкоди (суддя першої інстанції Шаньшина Марина Валеріївна ), -

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовною заявою до Лиманської міської ради Донецької області про визнання незаконним в частині рішення Лиманської міської ради Донецької області від 21 лютого 2019 року та стягнення моральної шкоди.

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є спадкоємицею всього майна свого чоловіка ОСОБА_3 , який був інвалідом І групи і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини входив цінний папір - сертифікат серії ДН № 0040011, його чоловік отримав по заповіту від батька у 1999 році. ОСОБА_4 був членом КСП «Дружба», яке на сертифікати своїх членів за державним актом отримав у колективну власність землі. У 2002 році за загальною технічною документацією на всю колективну власність - землю, було складено за кошти КСП «Дружба» технічну документацію, землю було поділено на земельні ділянки і кожен член КСП на свій сертифікат отримав ділянку з номером і площею.

Згідно ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899 - IV від 05 червня 2003 року, виділяти свою ділянку в натурі на місцевості це право, а не обов`язок, таке зобов`язання з`явилось в цьому законі в статті 13, у змінах відповідно до Закону України № 2498 - VIII від 10 липня 2018 року. Кожен власник земель з КСП мав виділити в натурі свою ділянку до 01 січня 2025 року.

Землі колективної власності КСП 01 січня 2004 року згідно до ст. 80 ЗК України, які отримані за державним актом, стали мати назву приватні землі. Від чоловіка вона знала, що землю за сертифікатом «рейдить» гр. ОСОБА_5 з 10 березня 2000 року.

У січні 2018 року ОСОБА_5 почав просити позивачку укласти з ним договір оренди, проте ОСОБА_1 уклала договір оренди на 7 років з фермерським господарством «Провінція», договір було зареєстровано в Лиманській міській раді 10.04.2018 року.

Чотири роки позивач намагалась отримати від відповідача рішення на дозвіл виготувати на її ділянку техдокументацію, але отримувала відмову всі чотири роки, її заяву навіть не приймали. Вона звернулась до депутата Верховної ради з цього приводу і до відповідача 30 листопада 2018 року було направлено лист, на який відповідач порушуючи ч. 1 ст. 86 Конституції України, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус народного депутата України» не відповів. Відповідач, знаючи, що її земля в оренді, не маючи на неї повноважень, не перевіряючи данні ОСОБА_5 у кадастрі, видає йому рішення 21 лютого 2019 року в частині її ділянки № НОМЕР_1 , дозволяє зробити на її ділянку технічну документацію і з подальшою передачею її йому в оренду на 15 років.

Вважає це неправомірним, оскільки станом на 21 лютого 2019 року на її ділянку № НОМЕР_1 ще не було скасовано через суд, як незаконно виданий договір оренди від 22 серпня 2013 року № 01; крім того, було зареєстровано договір від 10 квітня 2018 року № 02; а третій договір відповідач згодився укласти з ОСОБА_5 , коли той зробить технічну документацію на її ділянку № НОМЕР_1 строком на 15 років.

Також позивач зазначає, що надане ОСОБА_5 до Лиманської ради викопіювання земельної ділянки № НОМЕР_1 насправді Дергеокадастром не видавалося.

Свій договір вона уклала, бо договір оренди від 22 серпня 2013 року був без визначених ділянок і це дозволяло ОСОБА_5 рейдити все, що він хоче, але на 21 лютого 2019 року вона мала законний договір на підставі абз. 1 розділу IX «Перехідних положень» Закону України «Про оренду землі», як власник сертифікату. Викопіювання на ділянку № НОМЕР_1 з загальної документації, ціну її землі їй надав Держгеокадастр м. Лиман, а орендаря запропонував відповідач і він це знав. Його дії умисні, щоб зашкодити їй, нанести і моральну і матеріальну шкоду, бо ОСОБА_5 зробив техдокументацію на її ділянку за рішенням відповідача, та ще на її ім`я і цим порушив ще п. 8 розділу X «Перехідних положень» ЗК України, бо тільки власник сертифікату - орендодавець може дозволити своєму орендарю зробити на ділянку, яку орендує, техдокументацію за свої кошти, а ОСОБА_5 ніколи не був її орендарем і цим відповідач зашкодив їй морально, бо його дії - це втручання в її особисті права.

Вона з цього приводу, маючи 70 років, слабке здоров`я, бо до цього її привели дії відповідача з 2015 року. Позивач з березня почала проходити дослідження, а 06 травня 2019 року отримала нервовий струс, від повідомлення її землевпорядника, що ОСОБА_5 зробив на її ділянку техдокументацію, повідомлення про це їй згодом надав Держгеокадастр, а відповідач свої дії від неї скривав, на її листи відповіді не надавав, щоб вона не могла оскаржити їх через суд.

Зі своїм емоціональним і фізичним станом після незаконних дій відповідача вона впоратись і досі не може.

ОСОБА_1 просила суд першої інстанції визнати рішення Лиманської міської ради Донецької області від 21 лютого 2019 року в частині включення її ділянки № НОМЕР_1 , яка перебувала в оренді, незаконним; стягнути з Лиманської міської ради Донецької області моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн., судовий збір за подачу позову в розмірі 840,80 грн., судовий збір за відшкодування моральної шкоди в розмірі 840,80 грн.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лиманської міської ради про визнання незаконним в частині рішення Лиманської міської ради від 21 лютого 2019 року та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Судові витрати покладено на позивача.

Із вказаним рішенням суду не погодилася позивач - ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням Конституції та Законів України, не застосував належних законів, тлумачив неправильно закони і застосував неналежні закони, неправильно досліджував докази і робив хибні висновки, тому вважає, що судове рішення необґрунтоване і підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 просить Донецький апеляційний суд визнати рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 січня 2021 року по справі № 236/3732/20 незаконним і відмінити його. Постановите нове рішення, яким задовольнити всі її вимоги: визнати рішення Лиманської міської ради Донецької області від 21 лютого 2019 року в частині включення її ділянки № НОМЕР_1 , яка перебувала в оренді, незаконним; стягнути з Лиманської міської ради Донецької області моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн. на її користь, судові витрати в розмірі 1680,00 грн., судовий збір на апеляційне оскарження в розмірі 2522,40 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з недоплатою судового збору та тому, що апеляційна скарга і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не відповідали вимогам ст. 356 ЦПК України.

До Донецького апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і апеляційна скарга, які відповідали вимогам ст. 356 ЦПК України та квитанція про доплату судового збору.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та встановлено відповідачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 отримана (том № 1, а.с. 225).

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги Лиманською міською радою Донецької області отримана (том № 2, а.с. 19).

До Донецького апеляційного суду надійшов відзив з додатками на апеляційну скаргу від Лиманської міської ради Донецької області (том № 2, а.с. 5-15).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року цивільну справу призначено до розгляду на 12 квітня 2021 року.

В судове засідання Донецького апеляційного суду 12.04.2021 року з`явився представник відповідача - Лиманської міської ради Донецької області, але повноваження свої не підтвердив.

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Із матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції 19 січня 2021 року брала участь головний спеціаліст юридичного відділу виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області Косик Яна Іванівна, повноваження якої підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та наказом про призначення на посаду головного спеціаліста виконавчого комітету Лиманської міської ради.

Як вбачається із частини 3 статті 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до пункту частини 1 статті 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з п.п. 2.1.1 Посадової інструкції головного спеціаліста юридичного відділу виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області, головний спеціаліст відповідно до покладених на нього завдань представляє в установленому законодавством порядку інтереси міської ради, її виконавчого комітету, відділів і управлінь в судах та інших органах при розгляді правових питань і суперечок.

Наявна в матеріалах справи довіреність від 02 січня 2020 року на ОСОБА_6 дійсна до 31.12.2020 року (том № 1, а.с. 68).

Крім того, як вбачається із частини 1 статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Тобто, на підставі викладеного вище, головний спеціаліст юридичного відділу виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області Косик Я.І. не є належним представником відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», 26.06.1997 було видано сертифікат серії ДН № 0040011 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с. Рубці Краснолиманського району Донецької області, розміром 4,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі рішення Краснолиманської міської ради народних депутатів від 11.06.1997 № 278. Сертифікат зареєстрований 26.06.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 4777. 26.05.2015 до Сертифікату серії ДН № 0040011 на право на земельну частку (пай) внесені зміни у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) ОСОБА_1 .

Рішенням Краснолиманської міської ради від 17.05.2013 року № 6/23-2348 «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_5 не витребуваних земельних часток (паїв) для ведення фермерського господарства на території Рубцівської сільської ради» для ведення фермерського господарства в оренду строком на 20 років передані не витребувані земельні частки (паї) загальною площею 101,1400 умовних кадастрових га, з них рілля - 77, 1400 умовних кадастрових га; пасовища - 24,0000 умовних кадастрових га на території Рубцівської сільської ради (за межами населених пунктів) за наступних умов: укладання договорів оренди з Рубцівською сільською радою на невитребувані земельні частки (паї) для ведення фермерського господарства на території Рубцівської сільської ради; повернення не витребуваних земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) громадянам та їх правонаступникам, котрі виявлять бажання отримати відповідні документи та використовувати земельні ділянки на власний розсуд.

На підставі вищевказаного рішення 22.08.2013 року між розпорядником (на строк до моменту отримання власниками не витребуваних земельних частко (паїв) документів на право власності на земельну ділянку) - Рубцівською сільською радою (Орендодавцем) та гр. ОСОБА_5 укладений договір оренди частки (паю) на 20 років, предметом якого є передача в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) загальною площею 101,1400 умовних кадастрових га, з них ріллі 77,1400 умовних кадастрових га, пасовища - 24,0000 умовних кадастрових га на території Рубцівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, за межами населених пунктів.

Відповідно до п. 2.3 вказаного договору, в разі отримання власниками земельних паїв документів на право власності на земельну ділянку, договір припиняє свою дію в частині витребуваних паїв з моменту державної реєстрації документів на право власності на земельні ділянки.

Рішенням Краснолиманської міської ради від 23.07.2015 року № 6/44-3461 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Краснолиманська міська рада об`єдналася з територіальними громадами селищ, сіл Краснолиманського району, в тому числі з селами Рубці, Лозове, Вовчий Яр Рубцівської сільської ради в Краснолиманську об`єднану територіальну громаду з центром в м. Красний Лиман. Правонаступником активів та пасивів (зобов`язань) міської ради визначено Краснолиманську міську раду, утворену внаслідок добровільного об`єднання.

Позивачка зверталася з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою оформлення права власності на неї до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Лиманської міської ради. Проте її звернення були залишені без задоволення.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2020 року у позові ОСОБА_1 до Лиманської міської ради Донецької області про визнання незаконними дій Лиманської міської ради від 21 лютого 2019 року про внесення земельної ділянки № НОМЕР_1 до списку на дозвіл фермерському господарству «Меркурій» розробити технічну документацію з землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з подальшою передачею їх в оренду на території Лиманської міської ради та стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. відмовлено повністю (том № 1, а.с. 87 - 90).

Вказаним вище рішенням встановлено, що пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини одинадцятої статті 118 ЗК України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Проте, вказані результати розгляду її звернень, ОСОБА_1 в судовому порядку не оскаржувала.

Маючи право на укладення договору оренди землі, при наявності сертифікату на право на земельну частку (пай), до виділення їй в натурі земельної ділянки 06 квітня 2018 року ОСОБА_1 уклала з фермерським господарством «Провінція» договір оренди земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства площею 4,92 умовних кадастрових гектар вартістю 133649 грн. Вказаний договір було зареєстровано виконавчим комітетом Лиманської міської ради 10 квітня 2018 року, про що в книзі реєстрації договорів оренди на земельну частку вчинено запис № 2.

В порядку встановленому Законом, 21 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Лиманської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 5,1173 га, розташовану в с. Рубці Лиманського району Донецької області для сільськогосподарського призначення для подальшої передачу її у власність.

Рішенням Лиманської міської ради від 18.04.2019 року № 7/63 -3327 «Про надання громадянці ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лиманської міської ради, землі колишнього КСП «Дружба» позивачці надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 5,1173 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лиманської міської ради, землі колишнього КСП «Дружба».

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 28.05.2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0652 площею 5.1173 гектарів належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

На теперішній час ОСОБА_1 , вдова ОСОБА_3 , є єдиним власником земельної ділянки на території с. Рубці Краснолиманського району Донецької області, яку успадкувала на підставі свідоцтва про спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори 08 травня 2015 року за реєстровим номером № 2-1769.

З приводу незаконності дій Лиманської міської ради від 21.02.2019 року щодо включення земельної ділянки № НОМЕР_1 до списку на дозвіл фермерському господарству «Меркурій» розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з подальшою передачею їх в оренду, суд зазначив наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до статті 2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з ч. 1-2 ст. 3 цього Закону, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

18.01.2019 року Голова ФГ «Меркурій» Кряжев І.І. звернувся до Лиманської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та подальшого надання в оренду строком на 15 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва невитребувані земельні частки (паї) орієнтовною площею 151 га, серед яких ділянка № НОМЕР_1 орієнтовною площею 4,2 га. До вказаної заяви серед іншого додано викопіювання зі схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Рубцівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області. На вказаному викопіюванні ділянка № 400 позначена невитребуваною. Документ містить печатку Відділу в Лиманському районі головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

За результатом розгляду вказаного клопотання 21.02.2019 року Лиманською міською радою Донецької області прийнято рішення № 7/61-2982 про надання фермерському господарству «Меркурій» дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з подальшою передачею їх в оренду на території Лиманської міської ради, землі колишнього КСП «Дружба». Серед інших, у вказаному рішенні зазначено земельну ділянку № НОМЕР_1 . Позивачка не погоджується із включенням її земельної ділянки у вказане рішення та оскаржує його в цій частині.

24.04.2019 року до Лиманської міської ради звернувся директор ФГ «Меркурій» Кряжев І.І. із клопотанням про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не витребуваних часток паїв, розташованих на території Лиманської міської ради у кількості 31 ділянки, в. т.ч. ділянка № НОМЕР_1 кадастровим номером :07:000:0652.

Рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 21.06.2019 року № 7/65-3671 затверджено технічні документації із землеустрою щодо встановлення відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) фермерському господарству «Меркурій» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лиманської міської ради відповідно до переліку, наведеного у додатку до рішення. У переліку земельних ділянок (додаток до рішення Лиманської міської ради від 21.06.2019 № 7/65-3671) зазначено 30 земельних ділянок, серед яких пай № НОМЕР_1 з кадастровим номером :07:000:0652 загальною площею 5,1170 га, відсутній.

Апеляційний суд вважає, що отримання ФГ «Меркурій» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання зазначеної земельної ділянки у користування (оренду), а тому у ФГ «Меркурій» не виникло право на її отримання з цих підстав.

В подальшому технічну документацію щодо земельної ділянки № НОМЕР_1 за клопотанням ФГ «Меркурій» затверджено не було, в оренду вказаному фермерському господарству вказана ділянка не передавалася.

В судовому засіданні апеляційного суду позивачка ОСОБА_1 пояснила, що оскаржуваним рішенням було порушено її права, оскільки після його прийняття, особа, якій було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки почала вважати земельну ділянку такою, що їй належить.

Але сам факт надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третій особі без подальшого його затвердження та надання земельної ділянки в оренду жодним чином не порушує її прав.

Пунктом 17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0040011, зареєстрований 26.06.1997 за № 4777, посвідчує право позивачки ОСОБА_1 як спадкоємиці на земельну частку (пай), а саме землю, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с. Рубці Краснолиманського району Донецької області, розміром 4,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Свідоцтво про право на спадщину позивачка отримала 08.05.2015 року.

Таким чином, на час прийняття Лиманською міською радою оскаржуваного в частині рішення, земельна частка (пай) № НОМЕР_1 залишалась невитребуваною, оскільки не була виділена в натурі (на місцевості), а й відтак не відбулося її формування й визначення як об`єкта цивільно-правових відносин відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, якою передбачено визначення площі земельної ділянки, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданою внаслідок порушення її прав.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами) передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вон и заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки апеляційний суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача, то і в задоволенні похідної вимоги слід також відмовити, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду не знайшло свого підтвердження заподіяння моральної шкоди позивачці оскаржуваним рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 21.02.2019 року.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки при його ухваленні порушені норми процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 19 січня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лиманської міської ради Донецької області про визнання незаконним в частині рішення Лиманської міської ради Донецької області від 21 лютого 2019 року та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 13 квітня 2021 року

Суддя: О.Д.Канурна