Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/2185/20
Провадження № 2/273/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

07 квітня 2021 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Стаднюк В.В. , з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , (доручення про надання безоплатної вторинної допомоги №03-06/598) розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Баранівського районного суду від 30.10.2019 року, до 1/6 частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на підставі рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 30.10.2019 року з нього щомісячно на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2200,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Весь час він регулярно сплачував вказані аліменти. Проте, з народженням другої дитини в цивільному шлюбі сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подальша сплата ним аліментів у повному розмірі на утримання доньки є неможливою. Крім того, вказав, що не має постійного місця роботи, а в зв`язку із запровадженням карантину не може виїхати на роботу за кордон, має тимчасові заробітки, не має у власності рухомого майна, автомобіля, будинку чи земельної ділянки. Таким чином просить зменшити розмір, стягуваних за рішенням Баранівського районного суду від 30.10.2018 року аліментів з 2200,00 грн. до 1/6 частини його доходу, але не менше менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 23.11. 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю, зазначив, що на даний час проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , в якому народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і тому з народженням сина погіршилося матеріальне становище, що дає право на зменшення розміну аліментів, стягуваних за рішенням суду від 30.10.2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 , та її представник позов не визнали та просили відмовити в задоволенні, оскільки позивач не довів належними доказами, що з народженням в цивільному шлюбі сина, істотно змінився матеріальний стан позивача, що дає право на зменшення розміру аліментів, оскільки жодних доказів про це він не надав .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 30.10.2019 року по цивільній справі № 273/1768/19 з ОСОБА_1 стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2200,00 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Згідно довідок виданих Баранівським управлінням праці та соціального захисту населення від 31.08.2012 року за № 922 та від 24.10.2019 року за № 1164, ОСОБА_1 , дійсно перебував на обліку як одержував компенсаційних виплат непрацюючій працездатній особі, що проводить догляд за особою похилого віку, одержував допомогу за період з 26.08.2010 року по 29.06.2012 року та з 31.08.2012 року по 31.12.2018 року (а.с.14-15).

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 та 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Як передбачено ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України віл 15.05.2006року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статей 76-81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами, обставини, на які він посилався при зверненні до суду і які, на думку позивача, вказують на погіршення матеріального становища, у зв`язку з чим розмір стягнутих з нього аліментів, становить значний фінансовий тягар.

Крім того, доказів того, що матеріальне становище позивача погіршилося (втрата роботи, втрата працездатності, зменшення розміру заробітної плати і т.д.) позивачем не надано. Зокрема позивач у позові та в судовому засіданні посилався на підставу, а саме народження другої дитини в цивільному шлюбі, як підставу для зменшення розміру аліментів, хоча для суду не надав свідоцтво про народження сина та доказ на підтвердження проживання в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. (Така правова позицію міститься в постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року по справу №565/207/19).

Враховуючи, що докази погіршення матеріального становища позивача (втрата роботи, втрата працездатності, зменшення розміру заробітної плати, знаходження на його утриманні непрацездатних членів сім`ї і т.д.) до суду не надані, що у позивача ОСОБА_1 , не змінився сімейний стан, він має постійний дохід, на його утриманні не має інших дітей, непрацездатної дружини, та враховуючи що сторони мають рівні обов`язки з утримання дитини, суд відмовляє в задоволенні вказаного позову.

Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 180-182,183, 192 СК України, ст.ст. 19, 141, 258-259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Васильчук