Справа № 2-1732/2010
Провадження № 4-с/697/1/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.

за участю секретаря с/з Васянович Ю.В.,

представника скаржника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Радченка А.В.

старшого державного виконавця Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Ю.В.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у м. Каневі, Черкаської області скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на неправомірні дії старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Юлії Вікторівни, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Канівського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Юлії Вікторівни, щодо винесення 08.02.2021 повідомлення про повернення виконавчого листа № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 з житлового будинку, що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль» - стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування вимог поданої скарги скаржник зазначив, що старший державний виконавець Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінова Ю.В. порушила його законні права та інтереси під час примусового виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.10.2010 № 2-1732/2010р.

АТ «Райффайзен Банк Аваль» вказав, що 25.10.2010 Канівським міськрайонним судом Черкаської області задоволено позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» по справі № 2-1732/2010р., у т.ч. щодо примусового виселення відповідача/боржника гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008 за реєстр. № 23, належного на праві приватної власності позичальнику/іпотекодавцю гр. ОСОБА_2 .

03.11.2010 стягувачу видано оригінал виконавчого листа № 2-1732/2010р. на ім`я гр. ОСОБА_1 (примусове виселення з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ), після чого, АТ «Райффайзен Банк Аваль» неодноразово звертався до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1732/2010р.

08.12.2020 АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1732/2010р. від 03.11.2010 на гр. ОСОБА_1 (строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 27.02.2022 з врахуванням поновлення перебігу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з 27.02.2019).

08.02.2021 старшим державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдіновою Ю.В. на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Підставою для його повернення було пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа № 2-1732/2010р. на гр. ОСОБА_1 до виконання.

Вказані дії державного виконавця скаржник вважає неправомірними, оскільки у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа по справі № 2-1732/2010р. щодо примусового виселення відповідача/боржника гр. ОСОБА_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 спливає 27.02.2022. Факт відсутності 27.02.2019 постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1732/2010р. боржника гр. ОСОБА_1 , не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

З огляду на вказані обставини, скаржник просить суд: - визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Ю.В. в частині винесення 08.02.2021 повідомлення про повернення виконавчого листа № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008 за реєстр. № 23 стягувачу без прийняття до виконання; - усунути порушені права заявника шляхом зобов`язання старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Ю.В. за заявою стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» скасувати повідомлення про повернення виконавчого листа № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008 за реєстр. № 23 стягувачу без прийняття до виконання від 08.02.2021; - усунути порушені права заявника шляхом зобов`язання старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Ю.В. за заявою стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008 за реєстр. № 23.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2021 прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання на 11.03.2021 (т.2 а.с.131).

04.03.2021 та 11.03.2021 до суду надійшли клопотання представника скаржника про проведення судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням відеоконференцзв`язку «EASYCON».

Ухвалами суду від 05.03.2021 та 12.03.2021 вказані клопотання АТ «Райффайзен Банк Аваль» про проведення судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням відеоконференцзв`язку «EASYCON», були задоволені та ухвалено проводити судові засідання у вказаній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням відеоконференцзв`язку «EASYCON».

Розгляд скарги неодноразово відкладався та в судових засіданнях оголошувались перерви.

В судовому засіданні 05.04.2021, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Радченко А.В. вимоги поданої скарги підтримав та просив цю скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Канівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Шамсутдінова Ю.В. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала та просила в задоволенні цієї скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином. Матеріали справи містять її клопотання про проведення судового засідання без її участі (т.2 а.с.205).

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2010 Канівським міськрайонним судом Черкаської області задоволено позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» у справі № 2-1732/2010, у т.ч. щодо примусового виселення відповідача/боржника гр. ОСОБА_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008 за реєстр. № 23, належного на праві приватної власності позичальнику/іпотекодавцю гр. ОСОБА_2

03.11.2010 стягувачу видано оригінал виконавчого листа № 2-1732/2010р. на ім`я гр. ОСОБА_1 (примусове виселення з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) (т.2 а.с.104).

08.12.2020 АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1732/2010р. від 03.11.2010 на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.02.2021 старшим державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдіновою Ю.В. на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (т.2 а.с.103). Підставою для його повернення було пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа № 2-1732/2010р. на гр. ОСОБА_1 до виконання.

Вказані дії державного виконавця скаржник вважає неправомірними, оскільки ним не було пропущено встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ст. 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 вказаного Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02 червня 2016 року, яка набрала чинності 05 жовтня 2016 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно з пунктами 5, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02 червня 2016 року, яка набрала чинності 05 жовтня 2016 року), виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1732/2010р. скаржником пропущено не було, оскільки строк неодноразово переривався пред`явленням виконавчого листа до виконання.

Разом з тим, оскільки постановою державного виконавця від 27.02.2019 виконавчий документ повернуто стягувачеві без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим), тому суд вважає, що строк пред`явлення слід обчислювати з 27.02.2019 по 27.02.2022.

Таким чином, виконавчий документ подано АТ «Райффайзен Банк Аваль» до виконання у строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, п. 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд приходить до висновку, що старший державний виконавець Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінова Ю.В. при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, не виконала обов`язки, покладені на неї як державного виконавця Законом України «Про виконавче провадження», а тому такі дії державного виконавця є неправомірними.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги АТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця щодо винесення 08.02.2021 повідомлення про повернення виконавчого листа № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008 за реєстр. № 23 стягувачу без прийняття до виконання та скасування повідомлення про повернення виконавчого листа № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008 за реєстр. № 23 стягувачу без прийняття до виконання від 08.02.2021.

Щодо обраного заявником способу захисту, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Зокрема, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби провести певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Крім цього, відповідно до положень п.п. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно з рекомендаціями Комітету міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.80, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке вважає найкращим за певних обставин.

З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене вище, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», суд не знаходить підстав для зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008 за реєстр. № 23.

Суд вважає, що належним способом захисту заявника є зобов`язання державного виконавця вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

Отже, суд приходить до висновку, що скарга Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на неправомірні дії старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Ю.В. підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447, 449-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на неправомірні дії старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Юлії Вікторівни задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Юлії Вікторівни щодо винесення 08.02.2021 повідомлення про повернення виконавчого листа № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008р. за реєстр. № 23 стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінової Юлії Вікторівни про повернення виконавчого листа № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008р. за реєстр. № 23 стягувачу без прийняття до виконання від 08.02.2021.

Зобов`язати старшого державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шамсутдінову Юлію Вікторівну вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа виконавчого листа № 2-1732/2010р. Канівського міськрайонного суду Черкаської області про примусове виселення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки АТ «Райффайзен Банк Аваль», згідно умов Договору іпотеки № 014/02-33/01-08з від 04.01.2008р. за реєстр. № 23.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 09 квітня 2021 року.

Головуючий Б . К . Скирда