Справа №155/1773/20
Провадження №2/155/49/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15.04.2021 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., за участю секретаря судових засідань Федонюк О.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

25.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказала, що вона є власником житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де також зареєстровані її дочка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та онуки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які упродовж тривалого часу не проживають за вказаною адресою. Зазначає, що у зв`язку із цим, вона не може скористатися своїм правом на субсидію.

Враховуючи викладене, просить суд визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку судового засіданні від позивача надійшло клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.16).

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином, у тому числі судовим оголошенням, яке було розміщене на офіційному веб-порталі Судової влади України. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідачів на адресу суду не надходили.

Ухвалою від 03.03.2021 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено орган опіки та піклування Горохівської територіальної громади Луцького району.

Представник служби у справах дітей подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Додатково просив долучити до справи лист Служби у справах дітей Горохівської міської ради №53/01-17/2-21 від 14.04.2021 року.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З матеріалів справи встановлено, що на день звернення з даним позовом до суду відповідачі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 є неповнолітніми, а тому у відповідності до вимог ч.4, 5 ст.19 СК України судом було залучено у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору службу у справах дітей Горохівської районної державної адміністрації, та зобов`язано надати письмовий висновок щодо доцільності визнання такими що тратили право користування житловим приміщенням неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки на момент розгляду справи відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є повнолітньою особою, відпала необхідність у отриманні висновку третьої особи щодо відповідності інтересам ОСОБА_3 як дитини даного позову.

Відповідно до листа №53/01-17/2-21 від 14.04.2021 Службою у справах дітей Горохівської міської ради року проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 та її сім`ї за адресою АДРЕСА_1 та визнано, що зняття з реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не відповідає його інтересам.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №198242771 від 30.01.2020 року (а.с.8).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку Пірванченської сільської ради від 21.01.2021 року №16 у житловому будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 окрім позивача зареєстровані ще 5 осіб у тому числі й відповідачі з відміткою «не проживає» (а.с.25).

Із акту обстеження житлового будинку в АДРЕСА_1 проведеного 28 жовтня 2020 року комісією в складі сільського голови Пірванченської сільської ради Гандзюка Л.О., секретаря сільської ради Собуцької Л.Р., сусіда ОСОБА_5 та господаря двору ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та онуки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за вище вказаною адресою, однак дійсно з 2001 року не проживають за вказаною адресою. Неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані в с. Пірванче по місцю реєстрації матері ОСОБА_2 .

Отже, судом встановлено, що відповідачі за місцем своєї реєстрації будь-якої участі в утриманні житла не приймають, а факт реєстрації відповідачів у спірному будинку позбавляє позивача можливості розпоряджатися своїм майном.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405,406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі № 347/217/17-ц).

Судом достовірно встановлено, що відповідачі будучи членами сім`ї позивача без поважних причин не проживають у належному йому будинку понад 1 рік.

При цьому, про існування будь-яких домовленостей між відповідачами і власником житла жодних доказів надано не було.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що відповідачам чиняться перешкоди у праві користування житловим приміщенням, в якому вони зареєстровані, останніми надано не було. Також відповідачами не спростовано обставин викладених у позовній заяві.

Разом з тим, відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законодавством підстави для визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 77, 80, 247, 263-268 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 15 квітня 2021 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв