Справа № 482/2400/19
Номер провадження 2/482/153/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2021 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання - Шведова Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 10.02.2015 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6036,72 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач, своїм підписом у заяві, підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ "ПриватБанк" умовами та правилами, тарифами складають між нею та Банком кредитний договір.

Зазначив, що АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Проте відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином у порушення вимог кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Тому, посилаючись на викладене АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 25.11.2019 року становить 25235,28 грн. і складається з 6036,72 грн. заборгованості за кредитом, 4445,03 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 12280,30 грн. заборгованості за пенею, 2473,23 грн. штрафу відповідно до Генеральної угоди, а також 1921,00 грн. судового збору.

Представник позивача до суду не з`явився, проте надав клопотання, в якому просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася неодноразово, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

На підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, 10.08.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір № NKXRRХ11150114, за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошти у розмірі 3810,00 грн. на строк 24 місяці з 10.08.2007 року по 10.08.2009 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

27.08.2008 року судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 4813,69 грн.

06.10.2014 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області з ОСОБА_1 на користь позивача, по цьому ж кредитному договору, було стягнуто заборгованість, яка виникла за період з 05.08.2008 року по 22.07.2014 року в сумі 6752,75 грн.

На виконання зазначеного рішення суду позивачем було отримано виконавчий лист, який направлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції, де було відкрито виконавче провадження № 45655629.

10.02.2015 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору № NKXRRХ11150114 від 10.08.2007 року.

11.02.2015 року державним виконавцем ВДВС Новоодеського РУЮ було винесено постанову про закриття виконавчого провадження № 45655629, у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення суду.

У пункті 1.5 Генеральної угоди сторони обумовили, що підписання вказаної угоди не являється анулюванням заборгованості позичальника.

Згідно п. 2.1 Генеральної угоди Банк надав ОСОБА_1 терміновий кредит в сумі 6036,72 грн. на строк 36 місяців, з 10.02.2015 року по 28.02.2018 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку в сумі 6036,72 грн., в обмін на зобов`язання відповідача з повернення кредиту, виплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом

Згідно з пунктом 2.2 Генеральної угоди сторони погодили, що строком повернення кредиту рахується 31-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість з кредиту, починаючи з 32-го дня порушень, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2473,23 грн.

Пунктом 2.5 Генеральної угоди передбачено, що позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно з генеральною угодою, Умовами та правилами.

Відповідно до пункту 2.8 Генеральної угоди, у разі порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення.

У пункті 2.10 Генеральної угоди сторони погодили, що позичальник доручає банку без додаткових погоджень перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту у сумі 450,00 грн. на будь-який відкритий рахунок в банку.

Таким чином, добровільно погодженими умовами Генеральної угоди сторони визначили, що внаслідок домовленості про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, узгоджений розмір заборгованості позичальника перед банком становить 6486,72 грн. та передбачили порядок її погашення шляхом сплати обумовленої суми кредиту.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 25.11.2019 року становить 25235,28 грн. і складається із: 6036,72 грн. заборгованості за кредитом; 4445,03 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 12280,30 грн. заборгованості за пенею; 2473,23 грн. штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В своїй постанові від 11.10.2017 року у справі №6-1374цс17 Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України зазначила, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Крім того, одночасне стягнення штрафу та пені суперечить положенням ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Суд враховує, що розмір штрафу чітко визначений п. 2.2 Генеральної угоди та складає 2473,23 грн., що є значно менше розміру пені та комісії, яка складає 12280,30 грн. З чого слідує, що розмір пені є нерозумним та несправедливим. В зв`язку з чим, стягненню підлягає саме штраф.

Отже, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 6036,72 грн. заборгованості за кредитом; 4445,03 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 2473,23 грн. штрафу, відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, а всього 12954,98 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з наведеним, з відповідача на користь позивача належить стягнути 986,12 грн. судового збору (сплачений судовий збір 1921,00 грн. х суму задоволеного позову 12954,28 грн. / на загальну суму позову 25235,28 грн. = 986,12 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 223, 259, 264, 265, 273, 280, 285 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.02.2015 року у розмірі 12954,98 грн. (дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 98 копійок), яка станом на 25.11.2019 року складається з 6036,72 грн. (шість тисяч тридцять шість гривень 72 копійки) заборгованості за кредитом, 4445,03 грн. (чотири тисячі чотириста сорок п`ять гривень 03 копійки) заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 2473,23 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят три гривні 23 копійки) штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судового збору, у пропорційному розмірі задоволених позовних вимог у сумі 986,12 грн. (дев`ятсот вісімдесят шість гривень 12 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий В.О. Баранкевич