Провадження № 2/369/660/21
08.04.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Новіцькій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.11.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 24 000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 28.12.2018 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою, складеною та підписаною особисто відповідачем.
Оскільки в строк до 28.12.2018 року відповідач грошові кошти не повернув, то позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь 24 000,00 грн. основного боргу, 7 052,70 грн. сума пені, 602,20 грн. сума 3% річних, 816,00 грн. сума інфляційних втрат, 3 504,24 грн. проценти за користування позикою, а також судові витрати 768,40 грн. судовий збір, 8500,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.
У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.
Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвали провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.11.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, що підтверджується розпискою, складеною та підписаною відповідачем, згідно умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 24 000,00 грн., та зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 28.12.2018 року. У разі прострочення повернення боргу у встановлений строк, відповідач зобов`язався сплатити позивачу відсотки з розрахунку 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Доказів повернення грошових коштів позивачу відповідачем не надано, а тому з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 24 000,00 грн.
В договорі позики вказані умови оплати неустойки (процентів), а саме 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення.
Судом проведено розрахунок розміру неустойки (процентів) згідно договору позики за формулою: сума заборгованості (24 000,00 грн.) х 0,5 % / 100 / 365 х кількість днів прострочення (306), що становить 100,60 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню сума неустойки (процентів) за договором позики в розмірі 100,60 грн.
Згідно преамбули ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» вказано, що суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.
Зважаючи на те, що договір позики укладений між фізичними особами, то посилання позивача на необхідність застосування вказаного закону є необґрунтованим.
Судом проведено розрахунок розміру процентів за користування позикою за формулою: сума заборгованості (24 000,00 грн.) х облікова ставка НБУ за період / 100 / 365 х кількість днів прострочення (306), що становить 3 505,32 грн..
Однак, враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення процентів за користування позикою у розмірі 3 504,24 грн., то суд не має права вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню проценти за користування позикою у розмірі 3 504,24 грн.
Оскільки не надано доказів повернення позики відповідачем позивачу, то підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України, а саме стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Судом проведено розрахунок розміру 3% річних за формулою: сума заборгованості (24 000,00 грн.) х 3 % / 100 / 365 х кількість днів прострочення (306), що становить 603,62 грн.
Однак, враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 602,20 грн., то суд не має права вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 602,20 грн.
Судом проведено розрахунок розміру інфляційних збитків за формулою: сума заборгованості (24 000,00 грн.) х індекс інфляції за місяць - сума заборгованості (24 000,00 грн.), що становить 998,40 грн.
Однак, враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення інфляційних збитків у розмірі 816,00 грн., то суд не має права вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню інфляційні збитки у розмірі 816,00 грн.
За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 29 023,04 грн. що складається з: 24 000 грн.-основна сума боргу, 100, 60 грн.-сума неустойки (процентів) за договором позики, проценти за користування позикою у розмірі 3 504,24 грн., 3% річних у розмірі 602,20 грн., інфляційні збитки у розмірі 816,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 619,91 грн.. В іншій частині позову суд відмовляє у його задоволенні.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 619,91 грн.
Що стосується вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн., то суд відмовляє в стягненні цих витрат, оскільки до суду не подано доказів на підтвердження вказаних витрат у відповідності до ст. ст. 137, 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 13.11.2018 року у загальному розмірі 29 023,04 грн., що складається з: 24 000 грн.-основна сума боргу, 100, 60 грн.-сума неустойки (процентів) за договором позики, проценти за користування позикою у розмірі 3 504,24 грн., 3% річних у розмірі 602,20 грн., інфляційні збитки у розмірі 816,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 619,91 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з ня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л.М. Ковальчук