Дата документу 19.03.2021
Справа № 937/2318/21
Провадження № 2/937/2044/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Редько О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Бєднова Н.В., Головне Управління Держгеокадастру Запорізької області про визнання рішення суду незаконним, визнання недійсним права власності, визнання недійсним договір купівлі продажу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2012 року;

- визнати недійсним право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з моменту укладання договору купівлі продажу житлового будинку від 10.11.2006 року;

- визнати недійсним договір купівлі продажу житлового будинку від 10.11.2006 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Бєдновою Н.В.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що у жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку. Так ОСОБА_2 посилалась на те, що за договором купівлі продажу житлового будинку від 10.11.2006 року, вона набула право власності і на земельну ділянку площею 600 кв.м., яка належала на праві власності продавцю та просила задовольнити вимоги на підставі ст. 120 ЗК України. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.03.2010 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27.10.2010 року рішення залишено в силі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.03.2010 року. Не погоджуючись з рішенням першої інстанції та ухвалою апеляційної інстанції, ОСОБА_2 подала касаційну скаргу. Ухвалою від 20.04.2011 року Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасував рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.03.2010 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27.10.2010 року, а матеріли справи направив на новий розгляд до суду першої інстанції. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області ухвалив рішення 20.11.2012 року та визнав право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з моменту укладення договору купівлі продажу житлового будинку від 10.11.2006 року. При цьому суд застосував положення статті 120 ЗК України, але взяв до уваги зміст наведеної норми в редакції Закону України № 997-V від 27.04.2007 року, яка набула чинності з 01.06.2007 року, а тому не могла бути застосована станом на 10.11.2006 року. ОСОБА_2 не надала суду жодного документа щодо укладання з ОСОБА_3 у відповідності статті 120 ЗК України будь яких правочинів щодо земельної ділянки, на якій знаходиться її житловий будинок. Будь яких правочинів щодо земельної ділянки, на якій знаходиться цей будинок, сторонами укладено не було. Отже, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2012 року є незаконним.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку, що у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року по цивільній справі за № 2-421-2012 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова Наталія Іванівна, Комунальне підприємство «Водоканал», Відкрите акціонерне товариство «Мелітопольгаз», приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Зубова Анатоніна Олексіївна про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, про визнання дійсним правочину щодо купівлі продажу земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку, про встановлення постійного земельного сервітуту задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 600 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок загальною площею 25,2 кв.м. з моменту укладення договору купівлі продажу від 10 листопада 2006 року. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 600,14 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25.10.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Зубовою А.О., зареєстрований в реєстрі за № 4427. Встановлено постійний земельний сервітут, а саме право ОСОБА_2 на експлуатацію трубопроводів з газопостачання, водопостачання по земельній ділянці, площею 55,972 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 для можливості експлуатації житлового будинку, який належить ОСОБА_2 і розташований за адресою: АДРЕСА_1 , із внесенням плати в розмірі ставки земельного податку, який повинен бути розрахований виходячи із розміру даної земельної ділянки. Стягнено на користь ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати 549 грн. 20 коп. в решті частини позову ОСОБА_2 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Відкрите акціонерне товариство «Мелітопольгаз», Комунальне підприємство «Водоканал», приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова Наталія Віталіївна про стягнення грошових сум відмовлено.

28 березня 2013 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області по справі № 22-ц/778/1684/13 апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 20 листопада 2012 року залишена без задоволення, а рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 20 листопада 2012 року без змін.

До відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Таким чином, однією із засад цивільного процесу є положення про те, що з конкретним позовом до суду можна звертатися лише один раз.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Враховуючи вищевказане і той факт, що судом вже було прийняте рішення з приводу спору між тими самим сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, на які вказує позивач, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Бєднова Н.В., Головне Управління Держгеокадастру Запорізької області про визнання рішення суду незаконним, визнання недійсним права власності, визнання недійсним договір купівлі продажу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду: О.В. Редько