Справа №:2-2725/2011
Провадження №: 6/755/242/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисичанський пивоварний завод», Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Д`яченко Євгеній Станіславович про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником та підтверджена судовим рішенням,-

в с т а н о в и в:

Представник заявника ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» звернулася до суду із заявою, в якій просив суд звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 4 895 000,00 грн. що стягнути рішенням суду з ТОВ «Лисичанський пивоварний завод» на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2013 року у справі №2-2725/2011 не виконується Боржником протягом семи років. Не виконана Боржником сума стягнення становить 45 398 157,83 грн. В той же час, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2014 року у справі №755/8833/14-ц та від 16.04.2014 року у справі №755/8961/14-ц про стягнення боргу з ТОВ «Лиспи» на користь ОСОБА_1 набрали законної сили, не оскаржувались сторонами, а існування боргу у повному обсязі на сьогоднішній день встановлено судом апеляційної інстанції та визнано обома сторонами в рамках апеляційного провадження. Дебіторська заборгованість ТОВ «Лиспи» перед ОСОБА_1 підтверджується вищезазначеними рішеннями суду, що набрали законної сили, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ТОВ «Лиспи» в апеляційних провадженнях в обох справах. На підставі вищевикладеного, заборгованість ТОВ «Лиспи» перед ОСОБА_1 , який в свою чергу є боржником ТОВ «ФК «Геліос» є безспірною. Враховуючи вищевикладене, на підставі положень ст. 440 ЦПК України, у стягувача виникла необхідність звернутися до Суду із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, які належать ТОВ «Лисичанський пивоварний завод», заборгованість якого перед ОСОБА_1 підтверджена судовими рішеннями у справах №755/8833/14-ц, та № 755/8961/14-ц.

Представник заявника в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися. Повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 440 ЦПК України, суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

В зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, вивчивши подану заяву та надані до неї докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2013 року у справі № 2-2725/2011, було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства "Агромаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" 45 411 984 грн. 35 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства "Агромаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" по 850 грн. судового збору та по 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

11 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Д`яченком Є.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63571975 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2725/11, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 13 листопада 2013 року про солідарне стягненняз ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства "Агромаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" 45 411 984 грн. 35 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства "Агромаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" по 850 грн. судового збору та по 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

В своїй заяві представник заявника зазначає, що Дніпровським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по двом судовим справам, які набрали законної сили та відповідно до змісту яких з ТОВ «Лиспи» на корись боржника ОСОБА_1 стягнуто кошти:

- рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2014 року у справі №755/8961/14-ц в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" до ОСОБА_1 про розірвання Генерального договору № 2 про фінансову допомогу від 01.12.2011 року відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" про стягнення коштів за Генеральним договором № 2 про фінансову допомогу від 01.12.2011 року задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" на користь ОСОБА_1 4 445 000 грн. 00 коп.

- рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2016 року у справі №755/8833/14-ц в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" до ОСОБА_1 про розірвання Генерального договору № 1 про фінансову допомогу від 01.11.2011 року відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" про стягнення коштів за Генеральним договором № 1 про фінансову допомогу від 01.11.2011 року задоволено. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" на користь ОСОБА_1 450 000 грн. 00 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" на користь ОСОБА_1 3755 грн. 80 коп. судові витрати.

Зазначає, що вказані рішення набрали законної сили.

Однак, будь-яких доказів наведеним твердження до заяви долучено не було, як і не було долучено доказів того, що у боржника наразі відсутнє майно, на яке за законом можливе звернути стягнення.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те що відповідно до ч. 1 ст. 440 ЦПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили. Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданнями виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судових рішень, та передбачених законодавством актів інших органів і посадових осіб. З метою забезпечення завдань і цілей виконавчого провадження Закон України «Про виконавче провадження» встановлює для виконавців ряд обов`язків щодо примусового виконання рішень, та передбачає комплекс повноважень, направлених на забезпечення ефективного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Відповідно до змісту ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку.

Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Диспозиції даних норм процесуального та матеріального права передбачають можливість звернення стягнення при виконанні виконавцем судових рішень чи рішень інших органів (посадових осіб) на грошові кошти не самого боржника, а на належні йому грошові кошти від інших осіб, які знаходяться на рахунках цих осіб в установах банку та інших фінансових установах.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 440 ЦПК України допускає особливий спрощений порядок звернення стягнення на грошові кошти осіб, що не є сторонами виконавчого провадження за наявності особливих обставин.

Так, згідно змісту цієї статті на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником допускається за наявності однієї з двох умов: 1) неоспорюваність зі сторони третьої особи боргу у встановленому розмірі перед боржником; або ж 2) наявності судового рішення про стягнення коштів з третьої особи на користь боржника, що набрало законної сили.

Тобто, при зверненні стягнення в порядку ст. 440 ЦПК України необхідно встановити, що треті особи, які не є стороною виконавчого провадження, мають заборгованість перед боржником у виконавчому провадженні.

Стороною заявника не було надано доказів того, що у боржника наразі відсутнє майно, на яке за законом можливе звернути стягнення. Також не вбачається вжиття приватним виконавцем заходів щодо отримання відмови банку в належному виконанні вимоги приватного виконавця.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги недоведеність вимог заяви, та не встановлення в ході розгляду справи обставин, які б давали можливість застосувати положення ст. 440 ЦПК України при вирішенні даної справи і звернути стягнення на грошові кошти саме таким чином, як просить стягувач у своїй заяві, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, а тому в задоволенні заяви стягувача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 77-81, 440 ЦПК України, ст.ст. 1, 53 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисичанський пивоварний завод», Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Д`яченко Євгеній Станіславович про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником та підтверджена судовим рішенням відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 15 березня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко