Справа № 337/1789/21
Провадження № 2/337/1197/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пянтковська Оксана Григорівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, до якої долучено заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на спадкове майно-квартиру АДРЕСА_1 .

Застосування вказаного виду забезпечення позову обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дядько ОСОБА_3 , про смерть якого, їм не було відомо. Після звернення до нотаріуса, їм стало відомо, що дядько за життя склав заповіт не на їх користь і вже видані свідоцтва про право на спадщину. Вони мають намір оскаржити складений дядьком заповіт, бо ОСОБА_3 був психічно хворою людиною, перебував на обліку в психіатричній лікарні. Крім того, їм відомо, що у 2015 році рідна сестра дядька зверталася до поліції з заявою про те, що невідомі особи заволоділи його квартирою, але результати розгляду такої заяви, їм невідомі.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розгляд заяви про забезпечення позову здійснено в межах процесуального строку, визначеного ч.1 ст.153 ЦПК України, з урахуванням положень ст.123, ч.3 ст.124 ЦПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови від 22.12.2006 року №9 суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Територіальної громади Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пянтковська Оксана Григорівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява прийнята у провадження суду і по справі, ухвалою від 15.04.2021 року відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частиною третьою ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї копій документів, спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.04.2021 року приватний нотаріус Пянтковська О.Г., на звернення ОСОБА_1 , надала відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , звернулася до нотаріуса 01.04.2021 року, тому пропустила строк для прийняття спадщини, не має підстав та права на спадкування. За життя ОСОБА_3 залишив заповіт не на її користь та свідоцтва про право на спадщину вже видані.

Крім того, позивачами, в порушення вимог п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову, не було обгрунтовано необхідності застосування такого виду забезпечення як накладання арешту на квартиру при звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом подання до суду позовної заяви до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 , фактично оспорюється право іншого спадкоємця ( на даний час невідомої особи) на спадкування належного спадкодавцю ОСОБА_3 майна.

Доказів звернення позивачів до суду з позовом про визнання недійсним заповіту, суду не надано.

З огляду на викладене, оскільки позивачі не скористалися наданим їм правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб, приймаючи до уваги відсутність належного обгрунтування позивачами обраного ними заходу забезпечення позову з точки зору гарантування ефективного захисту їх прав, суд приходить до висновку про відсутність, передбачених ч.1 ст.149 ЦПК України, підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 при зверненні їх до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.7 ст.153 ЦПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.149, 150, 151, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пянтковська Оксана Григорівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя: Г.Є.Гнатик