Провадження № 2/686/1207/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2021 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді: Чевилюк З.А.

секретаря: Перун А.М.

за участі представника позивача : Гальченко В.А.

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 солідарно заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 44 668,42 грн. за період з 01.08.2015 року по 30.06.2020 року та судовий збір 2102 грн. Відповідач є споживачем послуг МКП«Хмельницьктеплокомуненерго`за адресою АДРЕСА_1 . 15.03.2006 року між позивачем ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідно до умов договору розрахунковим періодом є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа, що настає за розрахунковим.

Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Заборгованість нарахована згідно встановлених тарифів. Неналежне виконання відповідачами покладених законодавством обов`язків по оплаті комунальних послуг стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача уточнив анкетні дані щодо відповідача ОСОБА_4 , вказавши інформацію підтверджену паспортним документом- ОСОБА_4 . Позовна заява в новій редакції, як і уточнені обгрунтовуючі документти, розрахунки суду не представлено. Представник ОСОБА_4 позов заперечив за необґрунтованістю та безпідставністю. Представник ОСОБА_6 , ОСОБА_5 надала письмові пояснення, де заперечила позовні вимоги та надала докази на обґрунтування. Довела до відома суду, що її довірителі були позбавлені можливості користуватись житлом за адресоюАДРЕСА_1 , у звязку з перешкодами, які чинила ОСОБА_4 , що підтверджується рішеннями судів. Заявила про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у сумі 44 668,42 грн. солідарно за період з 01.08.2015 року по 30.06.2020 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтував довідкою від 17.07.2020 року про стягнення з пенсійного рахунку ОСОБА_4 по виконавчих провадженнях грошових коштів на погашення заборгованості за теплопостачання, довідкою про склад сім`ї та реєстрацію за адресою АДРЕСА_1 : ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та довідкою про заборгованість ОСОБА_4 , о/р НОМЕР_1 від 17.07.2020 року за період 2015- 2020 роки, договором про надання послуг з теплопостачання від 15.03.2006 року з ОСОБА_4 .

В процесі розгляду справи позивачем усно уточнено анкетні дані відповідачів по справі. Зокрема, уточнено дані щодо ОСОБА_4 . Вказано вірні анкетні дані ОСОБА_4 , відповідно до пред`явленого паспортного документу в судовому засіданні.

Відповідачі по справі зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

За паспортним документом ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 12.07.1991 року.

Згідно ст. ст. 67, 162 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затв. Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630) споживачі повинні здійснювати оплату за фактично отримані послуги теплопостачання щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі №686/7661/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Агрофірми «Проскурів» про визнання договору оренди житлового приміщення недійсним, виселення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , Агрофірми «Проскурів» про усунення перешкод у користуванні квартирою, суд установив, що з 1981 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який на цей час розірвано.

З 08 червня 1990 року до 01 березня 1997 року ОСОБА_6 працював водієм у колгоспі "Комунар", повним правонаступником якого є агрофірма "Проскурів".

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької районної ради Хмельницької області від 29 грудня 1990 року N 139 затверджено акт державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію 48-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим магазином на АДРЕСА_2 , забудовником якого був колгосп "Комунар".

Згідно з рішенням правління колгоспу "Комунар" від 31 грудня 1990 року N 13, погодженого рішенням профспілкового комітету колгоспу від 10 січня 1991 року N 1, ОСОБА_6 на сім`ю надано квартиру. 04 червня 1991 року колгосп "Комунар" і ОСОБА_6 уклали договір найму квартири, до якої на правах члена сім`ї наймача вселилася ОСОБА_7 .. За вказаною адресою зареєстровано їх місце проживання.

У період з 04 грудня 2007 року до 15 квітня 2010 року ОСОБА_4 утримувалася під вартою в Хмельницькому слідчому ізоляторі. Після її звільнення ОСОБА_6 не допускав ОСОБА_7 до квартири.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 11 червня 2014 року ОСОБА_7 вселено у квартиру, зобов`язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_7 у користуванні квартирою, а саме надати їй доступ до квартири та ключі від вхідних дверей. Це рішення виконано у березні 2016 року.

Разом із тим у 2010 році ОСОБА_5 вселилася у квартиру з дозволу ОСОБА_6 , 20 травня 2010 року вони зареєстрували шлюб, а 28 лютого 2014 року ОСОБА_5 зареєструвала своє місце проживання у квартирі.

12 травня 2014 року агрофірма "Проскурів" і ОСОБА_5 уклали договір оренди житлового приміщення, за умовами якого агрофірма "Проскурів" передала останній у користування квартиру строком на 5 років.

У період з березня до вересня 2016 року ОСОБА_4 змінила замки на вхідних дверях квартири та не допускає ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до неї.

За Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.04.2017 року у даній справі, що набуло законної сили після перегляду апеляційною, касаційною інстанцією 19.02.2020 року зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та видати дублікати ключів від вхідних дверей. Рішення виконано фактично 09 вересня 2020 року, що підтверджується Актом державного виконавця.

Обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути спростовані в загальному порядку особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені(ч.4ст.82 ЦПК).Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підсаву своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом(ч.1 ст.81 ЦПК).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України).

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідачів виник обов`язок по оплаті послуг теплопостачання за фактом користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , право на яке було обмежено ОСОБА_7 щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з березня 2016 року по вересень 2020 року. В той же час, суд вважає, що розмір заборгованості за послуги за теплопостачання є недоведеним в установленому порядку належними та допустимими доказами. До матеріалів справи не долучено жодного документа на підтвердження розрахунку заборгованості відповідачів по справі. Особовий рахунокНОМЕР_2 заведений на ОСОБА_4 , як і договір про надання послуг з теплопостачання, довідка про заборгованість, тоді коли відповідач по справі згідно уточнень ОСОБА_4 . Поважність причин пропуску трирічного строку звернення з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 суду не доведена та необґрунтована, що дає право застосувати заявлений строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за період 2015-2016 роки. Підстави для стягнення заявлених сум відсутні, у зв`язку з непредставленням належного та обґрунтованого розрахунку сум до сплати за теплопостачання по квартиріза адресою АДРЕСА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 81,141, 265, 280-289, 352, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову про солідарне стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 44 668,42 грн. з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хмельницький міськрайонний суд.

Позивач:Міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго», м.Хмельницький, вул..Пересипкіна 5, код 03356571.

Відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 .

Повний текст виготовлено 14 квітня 2021 року.

Суддя: З.А.Чевилюк