Справа № 639/1635/20
Провадження № 2/638/1525/21
01.04.2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Подус Г.С.,
при секретарі - Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальних збитків,-
10.06.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальних збитків.
Представник позивача подав до суду заву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся завчасно та належним чином.
Третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся завчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд, з метою запобігання порушенню вимоги розумного строку, розглядає справу за відсутності сторін відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.
Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної(немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», страховий поліс ОСЦПВВНТЗ №АМ10686849.
16 червня 2018 року ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до регіонального представника ТДВ «СТ «Домінанта» в м. Харкові.
ТДВ «СТ «Домінанта» повідомили, що 7 червня 2018 р. Національна комісія з державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийняла Розпорядження №866 про анулювання ліцензії на впровадження страхової діяльності у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ТДВ «СТ «Домінанта».
20.06.2018 р. ОСОБА_1 звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 14.06.2018 року, до Страхової групи «ТАС», з якою у Позивача станом на 14.06.2018 року був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, і був виданий страховий поліс AK6930248.
Згідно Висновку №30С судової автотоварознавчої експертизи від 27.08.2018 року, яка була проведена експертом ОСОБА_4 на виконання Договору №287/18 про надання послуг з автотоварознавчого дослідження від 26.06.2018 р., розмір матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_1 як власнику автомобіля «SUBARU LEGACY», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого під час дорожньо - транспортної пригоди 14.06.2018 року, складає 53 990 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто) гривень 18 коп. - вартості ремонтно - поновлювальних робіт, матеріалів для ремонту та складових, які підлягали заміні.
На виконання цього договору, ОСОБА_1 сплатив вартість послуг у сумі 2300, 00 грн., та 03.07.2018 року надав автомобіль «SUBARU LEGACY», д.н.з. НОМЕР_2 , для огляду.
Згідно відповіді Страхової групи «ТАС» на адвокатський запит від 26.02.2020 р., 25.09.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Страхової групи «ТАС» із заявою про страхове відшкодування у розмірі 53 990 грн. 18 коп., яка відповідала вимогам ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до положень ст.ст. 35, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 було роз`яснено порядок звернення із відповідною заявою про страхове відшкодування до належного страховика - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», оскільки цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, яким керувала винна у ДТП особа, була застрахована саме в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта». Працівниками Харківської регіональної дирекції Страхової групи «ТАС» було надано консультаційну і фактичну допомогу громадянину ОСОБА_1 у складанні, укомплектуванні та відправці 09.10.2018 року на адресу ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» відповідної заяви про страхове відшкодування.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстре юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТДВ «СТ «Домінанта» з 13.06.2019 року знаходиться у стані припинення. Станом на дату подачі цієї заяви страхового відшкодування від ТДВ «СТ «Домінанта» не надходило, а за умов знаходження Відповідача у стані припинення отримати таке відшкодування вже не передбачається можливим.
У статті 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Згідно зі ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Пунктом 1 ч.2, ч.3 ст.22 Цивільного Кодексу України передбачено, що збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст.1187 Цивільного кодексу України, встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263, 265,280,281, 289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальних збитків- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 в ПАТ «ПриватБанк», код ЄДРПОУ банка 14360570, МФО 305299, поточний рахунок НОМЕР_6 ) грошову суму відшкодування матеріальних збитків у розмірі 56 290 (п`ятдесят шість тисяч двісті дев`яносто) гривень 18 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 в ПАТ «ПриватБанк», код ЄДРПОУ банка 14360570, МФО 305299, поточний рахунок НОМЕР_6 ) судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст виготовлено 12.04.2021 року.

Суддя: