Справа № 496/3729/20
Провадження № 2/496/749/21
29 березня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Буран В.М.,
секретаря - Старостіної А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування та стягнення судових витрат,-
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування в розмірі 7 794,14 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2018 року з вини ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 по вул. Люстдорфська дорога, 50 в м. Одеса була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Hyundai» д/н НОМЕР_2 отримав пошкодження. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, а заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Тому власник пошкодженого автомобіля - ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернулась до позивача з відповідною заявою. Позивачем було сплачено розмір збитку потерпілій особі у розмірі 7 794,14 грн., тобто виконав покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а отже позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав заяву в якій просить судове засідання провести за відсутності представника позивача. Зазначив, що вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судових засідань повідомлялася шляхом надіслання ухвали та судової повістки на останнє відоме місце проживання (перебування), однак конверт повернувся до суду без вручення адресату (а.с. 40), тому судом було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.с. 42), але в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву.
Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27 листопада 2018 року до МТСБУ звернулася ОСОБА_2 із повідомленням про ДТП за участі водія ОСОБА_1 яке відбулось 26.11.2018 року о 20:10 годинні в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 50 (а.с.8-9). 14 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у результаті ДТП (а.с. 27).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПАТ «Українська страхова група» (а.с. 16).
ОСОБА_2 власник автомобіля «Hyundai» д/н НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 15).
МТСБУ було сплачено на рахунок ОСОБА_2 розмір завданого матеріального збитку у сумі 7 794, 14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 966248 від 05 червня 2019 року (а.с. 30).
Представник МТСБУ надіслав на адресу ОСОБА_1 вимогу про відшкодування завданої шкоди та запропонував здійснити перерахунок суми відшкодування, яка склала 7 794,14 грн. на рахунок МТСБУ (а.с. 32).
Оскільки відповідач в добровільному порядку не здійснив повернення коштів на рахунок позивача, представник МТСБУ звернувся до суду з відповідним позовом до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту марки «Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_4 не була застрахована.
На підставі п. «а» 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» далі Закону (чинного на момент ДТП), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному особі.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п п. 38.2., 38.2.1 ст. 38 Закону (чинного на момент ДТП), МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
В позиції викладеної в Постанові № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 11 якої зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст. 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.
З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Враховуючи викладене, до позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у деліктному зобов`язанні, яке засноване на регресі, щодо сплаченого потерпілому страхового відшкодування у сумі 7 794,14 грн.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме стягненню підлягає сплачений судовий збір у розмірі 2102, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 9799600 від 31.08.2020 року (а.с. 4).
Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, обставини вказані в позові підтверджуються наданими доказами, тому позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, керуючись ст. ст. 10-13, 76-89, 141, 247, 258, 259, 260, 263, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України не погашену частку суми сплаченого відшкодування в розмірі 7 794,14 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 09.04.2021 року.
Суддя Буран В.М.