ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/586/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Філіпчук О.В.

за участю: заявника ОСОБА_1 , представника Другого ВДВС Купчевич Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/23793/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Хованець І.О. від 23 липня 2018 року про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 686/23793/17, виданого 23 липня 2018 року, та зобов`язання продовжити його виконання (суддя Карплюк О.І.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною постанови державного виконавця Другого ВДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Хованець І.О. від 23 липня 2018 року про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 686/23793/17, виданого 23 липня 2018 року, та зобов`язання продовжити його виконання.

В обґрунтування скарги вказував, що 13.07.2018 на підставі постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 26.06.2018 по справі № 686/23793/17 було видано виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 1 896 139 грн, який був пред`явлений до примусового виконання до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький. 16.07.2018 відкрито виконавче провадження за даним виконавчим листом. Та 23.07.2018 вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні 5670093 було зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» до вирішення питання по суті.

Заявник вважає, що таке зупинення вчинення виконавчих дій суперечить положенням ст. ст. 8 та 129-1 Конституції України та вимогам Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання судових рішень. А тому, просив суд визнати неправомірною постанову державного виконавця Другого ВДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Хованець І.О. від 23 липня 2018 року про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 686/23793/17, виданого 23 липня 2018 року, та зобов`язати продовжити його виконання.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року в задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаною вище ухвалою суду, просить скасувати її та ухвалити нове судове рішення про задоволення заявлених вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд в порушення вимог ст.ст. 89, 263, 264, 382 ЦПК України, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, а також не надав належної правової оцінки доводам і доказам сторін. Суд, на думку заявника, не вирішив спору по суті та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні скарги. Вважає, що суд не встановивши порушення права власності скаржника на належне йому майно, постановив ухвалу, яка суперечить актам цивільного законодавства України. Вважає, що розпорядження КМУ від 10.05.2018 № 358-р не пройшло обов`язкової юридичної експертизи, прийняте всупереч вимог закону.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Представник Другого ВДВС міста Хмельницький Купчевич Г.О. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник боржника в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 56780093 винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» і підстави для задоволення скарги відсутні.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 26.06.2018 у справі № 686/23793/17 стягнуто з ПАТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 1 896 139 грн (а.с. 61-63 т. 2).

13.07.2018 на підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено заявником до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Другого відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О. від 16.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56780093 (а.с. 87 т. 2).

Постановою державного виконавця Другого відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О. від 23.07.2018 в межах виконавчого провадження № 56780093 зупинено вчинення виконавчих дій (а.с. 99 т. 2). Вчинення виконавчих дій зупинено на підставі пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку із включенням ПАТ «Хмельницькобленерго» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 358-р від 10.05.2018 до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оцінюючи правомірність постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону № 1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців, зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок та строки зупинення вчинення виконавчих дій визначено статтями 34, 35 Закону України № 1404-VIII. Конкретні підстави зупинення вчинення виконавчих дій зазначені у пунктах з 1 по 12 частини 1 статті 34 цього Закону.

Відповідно до приписів пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України № 1404-VIII, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно із частиною 2 статті 34 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову (ч. 5 ст. 35 Закону України № 1404-VIII.

З наведеного вбачається, що винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з визначених частиною 1 статті 34 Закону № 1404-VIII підстав фактично є обов`язком державного виконавця, крім винятків, прямо встановлених цим Законом та іншими законодавчими актами.

Пункт 12 частини 1 статті 34 Закону № 1404-VIII не містить винятків і обмежень щодо зупинення вчинення виконавчих дій з підстав включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Пункт 12 включено до частини 1 статті 34 Закону № 1404-VIII згідно із Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VIII (далі Закон № 2269-VIII), який набрав чинності з 07.03.2018.

Частиною 1 статті 3 Закону № 2269-VIII визначено, що законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законодавчих актів.

Згідно із статтею 10 вказаного Закону, порядок приватизації державного і комунального майна передбачає, зокрема, формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію; опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта та у випадках, передбачених цим Законом, інформації про вивчення попиту для визначення стартової ціни; проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства; затвердження у випадках, передбачених цим Законом, умов продажу об`єктів приватизації, розроблених аукціонною комісією; опублікування інформації про умови продажу, в тому числі стартову ціну об`єкта приватизації; проведення аукціону, укладення договору купівлі-продажу; укладення договору купівлі-продажу в разі приватизації об`єкта шляхом викупу; опублікування інформації про результати приватизації; прийняття рішення про завершення приватизації.

Приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

За змістом статті 11 Закону № 2269-VIII, перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України.

За таких обставин, постанова державного виконавця Другого відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О. від 23.07.2018 у ВП № 56780093 є такою, що прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією та законами України, тому підстав для її визнання неправомірною не вбачається, і як наслідок, підстав для зобов`язання державного виконавця продовжити примусове виконання виконавчого листа.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому області Купчевич Г.О. від 29.12.2020 виконавче провадження № 56780093 закінчено.

Таким чином, зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 12 частини 1 статті 34 Закону № 1404-VIII не порушує права позивача на справедливий суд в частині виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а також не становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про порушення принципу обов`язковості судового рішення та права власності заявника на належне йому майно.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновок суду першої інстанції і впливали на їх законність.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай