Справа № 559/345/21
Провадження № 2/559/629/2021
12 квітня 2021 року м. Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позивних вимог позивачка посилається на те, що вона є власником жилого будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування житлового будинку укладеного між нею та ОСОБА_4 11 грудня 2006 року. До складу зареєстрованих осіб у житловому будинку по АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_2 , брат позивачки та ОСОБА_3 , дядько позивачки. В 2016 року відповідач ОСОБА_3 виїхав на постійне місце проживання до Республіки Польща, з того часу постійно там проживає, на Україну не повертався і жодного дня у вказаному будинку з 2016 року не проживав. Відповідач ОСОБА_2 вже багато років проживає в Італії, час від часу приїздить на Україну погостювати. Фактично, а продовж більше як 5 років в житловому будинку за вищезазначеною адресою відповідачі не проживають не сплачують комунальні платежі, в утриманні та облаштуванні житла участі не беруть. Реєстрація місця проживання відповідачів в будинку має лише формальний характер. У зв`язку з тим, що вони не зняті з реєстраційного обліку за місцем реєстрації, позивачка як власник не може повноцінно розпоряджатися майном. Враховуючи наведене, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 04 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошень про виклик до суду, відзив на позовну заяву не подали, заяв та клопотань від них не надходило. Ухвалу про відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачам було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання.
Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачів в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 11 грудня 2006 року серія ЗВ № 780130 та витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно № 13100839 від 28.12.2006 (а.с. 9, 10).
Згідно довідки ЦНАП Дубенської міської ради № 07-01-20/412 від 15.02.2021 до складу зареєстрований осіб за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11-12).
Згідно акту про не проживання ТОВ «Житловик-Дубно» № 9 від 10.02.2021 в житловому будинку за адресою: по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають з 2016 року (а.с. 13).
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
У статті 317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).
Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Матеріали справи свідчать про те, що відповідачі не проживають в даному житловому будинку понад п`ять років.
Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України.
Суд враховує, що позивачка є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 11 грудня 2006 року серія ЗВ № 780130, відповідачі не проживають в будинку з 2016 року, а тому повинні бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПУ України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи сплату позивачем судового збору у розмірі 908 грн та задоволення позову у повному обсязі, наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача таких витрат.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 383, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд
позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні з кожного сплаченого ОСОБА_1 судового збору в зв`язку із розглядом справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.В. Панчук