Справа № 310/1476/21
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мороки С.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , який був зареєстрований 16.10.1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 413.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не має.

Причинами розірвання шлюбу позивач вказує втрату відчуття любові та взаємоповаги. Сімейні стосунки фактично припинилися з початку 2014 року, а шлюб фактично розпався. Вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечитиме їх інтересам. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить відновити відповідачу дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. Повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.10.1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 413.

Сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з початку 2014 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна не має.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Щодо повернення відповідачу дошлюбного прізвища суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що внаслідок укладення шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з положеннями ст. 295 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє прізвище та (або) власне ім`я, та (або) по батькові за згодою батьків. Прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Аналіз положень статті 113 СК України свідчить про те, що відновлення дошлюбного прізвища є правом того з подружжя, хто змінив прізвище внаслідок шлюбу. Відтак, позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині повернення відповідачу дошлюбного прізвища поза її волею.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Зокрема, суд задовольняє позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, і відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині повернення відповідачу дошлюбного прізвища внаслідок розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст.81, 258, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 16.10.1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 413.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бердянського міськрайонного

суду Запорізької області С. М. Морока