Провадження № 2/235/884/21
Справа № 235/1589/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Овчаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» про відшкодування моральної шкоди, завданої професійними захворюваннями, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» (далі - ТОВ «Шахтобудівельна компанія») про відшкодування моральної шкоди, завданої професійними захворюваннями.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що з 18.11.2008 року по 06.03.2020 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст.38 КЗпП України.

23 жовтня 2020 року складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, яким йому встановлено професійні захворювання: хронічна попереко-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.) (другий ст.) - за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пневмоконіоз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.).

27.01.2021 року він був вперше оглянутий на МСЕК за професійними захворюваннями, де йому було встановлено первинно 65% втрати професійної працездатності з 26.01.2021 року безстроково, встановлено третю групу інвалідності з 26.01.2021 року безстроково, рекомендовані «Д» спостереження терапевт, невролога, лор та визначена потреба у медикаментозному, санаторно-курортному лікуванні, корсет на п/кр відділ хребта.

Оскільки втрата працездатності спричинила йому фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зав`язків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, необхідності постійно лікуватися, йому заподіяна моральна шкода, яку позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 200 000 грн.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив, в якому зазначив, що позивач зазначає, що знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» з 18.11.2008 року, але це не вірно, оскільки згідно бази даних youcontrol підприємство було зареєстровано лише 09.12.2015 року. Підприємство ТОВ «ШСК «Донецькшахтопроходка» не має ніякого відношення до ТОВ «Шахтобудівельна компанія» та мають різні ЄДРПОУ. Тому позивач не міг працювати на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» з 18.11.2008 року. Позивачем під час роботи було отримано професійне захворювання: хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовими синдромами. Хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість з легким ступенем зниження слуху, та було встановлено за сукупністю 65% втрати професійної працездатності. Вважав, що позивач знав про погіршення стану свого здоров`я, однак при цьому продовжував працювати в умовах шкідливих факторів до 31.03.2020p., тобто навмисно сприяв розвиненню свого професійного захворювання та збільшенню шкоди для свого здоров`я, у зв`язку з чим допустив порушення ст.14 Закону України «Про охорону праці». Позивач, знаючи про погіршення стану свого здоров`я, усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, умисно тривалий час не повідомляв адміністрацію ТОВ «Шахтобудівельна компанія» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Крім того, звернув увагу суду, що кожен рік позивач був зобов`язаний проходити обов`язкові медичні огляди як працівник, що працює в шкідливих та важких умовах. Згідно даних медичних оглядів зазначений громадянин був визнаний таким, що може працювати в підземних умовах. Під час працевлаштування на працівники усвідомлюють, що під час роботи у шахті будуть піддаватися впливу шкідливих факторів. Тому позивач вже під час працевлаштування повинен був усвідомлювати, що потрібно ретельно слідкувати за станом свого здоров`я, та наслідки відповідної недбалості. На підставі вищевикладеного вважав, що позивачем не доведена неправомірність поведінки відповідача, внаслідок якої могла бути спричинена така моральна шкода (не доведено склад правопорушення в діях відповідача), наявність вини відповідача у виникненні профзахворювання, а також не наведено розрахунку суми шкоди, яку він зазначає у позові. Крім того, позивачу по справі Фондом професійних захворювань були призначені страхові виплати у вигляді одноразової допомоги та щомісячних платежів, що компенсували йому втрачений заробіток. Таким чином, вважав, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 200 000,00 грн, враховуючи обставини отримання професійного захворювання та ступінь втрати працездатності (65%), не відповідає вимогам розумності і справедливості та практиці, що склалася в судах Донецької області. Таким чином, вимога позивача про стягнення 200 000,00 грн як компенсації моральної шкоди з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» є безпідставно завищеною та такою, що не відповідає вимогам розумності та справедливості, якщо суд вирішить задовольнити вимоги про відшкодування моральної шкоди, просив встановити суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню із умовного розрахунку за 1% - 500 грн, тобто не більше 35 000 грн, в остаточній частині позову в задоволенні позивачу просив відмовити.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

Позивач працював у ТОВ «Шахтобудівельни компанія» з 01.08.2016р. по 06.03.2020р., звільнений на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.8-10).

Згідно медичного висновку центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 29 вересня 2020 року № 33/827 позивачу встановлено професійне захворювання - хронічна попереко-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.) (другий ст.) - за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пневмоконіоз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.). - захворювання професійні, встановлені вперше (а.с.22).

Як зазначене в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 23 жовтня 2020 року, затвердженого 26 жовтня 2020 року Т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Г.В.Зуб, професійне захворювання у позивача виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості (а.с.11-14).

За висновком МСЕК серія 12ААА № 092154 від 27.01.2021р. позивачу вперше встановлено 65% втрати професійної працездатності з 26.01.2021р. безстроково (35% - за хронічною попереко-крижовою радикулопатією, 20% - пневмоконіоз, 10%- приглуховатість). У зв`язку із встановленням професійних захворювань рекомендовано медикаментозне, санітарно-курортне лікування, корсет на попереково-крижовий відділ хребта (а.с.15).

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ № 851952 від 27.01.2021р. позивачу первинно встановлено 3 група інвалідності за профзахворюванням з 26.01.2021 року безстроково, рекомендовано «Д» невролога, терапевта, лор (а.с.15).

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами.

Згідно з роз`ясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Судом установлено, що позивач працював у ТОВ «Шахтобудівельна компанія», яке створене для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), довідок МСЕК, виписками з медичної карти стаціонарного хворого, медичним висновком ЦЛЕК про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання, консультаційним висновком спеціаліста.

При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, а також роботу позивача на інших підприємствах вугільної промисловості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже ствердження відповідача про необхідність встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК є безпідставним.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у 45 000 грн.

Суд при ухваленні рішення враховує положення Закону України № 466-ІХ від 16.01.2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким внесено зміни до статті 164 ПК України (норма набрала чинності з 23.05.2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466-ІХ, включається відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 ПК України).

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне зазначити в рішенні, що розмір присудженої моральної шкоди в сумі 45 000 грн підлягає стягненню з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» з урахуванням утримання обов`язкових податків і зборів в розмірі, який перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 13, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» (м. Покровськ Донецької області, вулиця Залізнична, будинок 82, ) про відшкодування моральної шкоди, завданої професійними захворюваннями, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої професійними захворюваннями 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень з урахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятисот восьми) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко