Справа № 310/8874/20
2-о/310/31/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Бердянської міської ради, який діє в інтересах ОСОБА_3 , в інтересах якої діє виконавчий комітет Бердянської міської ради, ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , служба у справах дітей Старобільської РДА, про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, яку пізніше уточнила. ОСОБА_1 зазначила, що вона 01 грудня 2014 року познайомилась зі ОСОБА_7 , який був військовослужбовцем та проходив службу в Азово-Чорноморському регіональному управлінні Державної прикордонної служби України. На той момент ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав у військовій частині по АДРЕСА_1 . Заявниця та ОСОБА_7 почали зустрічатися, а з березня 2015 року вони разом в`їхали орендовану ОСОБА_7 для їх спільного проживання квартиру по АДРЕСА_2 . З того часу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 стали проживати як одна сім`я, вести спільне господарство, піклуватися один про одного, здійснювати спільні покупки, разом відпочивати. У середині 2015 року вона завагітніла, у зв`язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_7 переїхали до батьків заявниці, а саме у квартиру АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народилася донька ОСОБА_3 ..
На момент вступу у відносини із заявницею ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_6 , від якого вони мають дитину - ОСОБА_4 , 2009 року народження. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 06 лютого 2017 року по справі № 431/5955/16-ц шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано, вказаним рішенням також встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2013 року. Раніше звернутися за розірванням шлюбу ОСОБА_7 не міг у зв`язку із тим, що його колишня дружина та їх спільна донька зареєстровані та проживають у місті Луганську, тобто на окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
З листопада 2017 року ОСОБА_7 проходив службу за контрактом у Сухопутних військах Збройних сил України у в/ч НОМЕР_1 у м. Маріуполі. У вихідні дні ОСОБА_7 приїздив до м. Бердянська та проводив час зі своєю сім`єю ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , вони разом відпочивали, проводили відпустки, подорожували, у тому числі їздили до матері ОСОБА_7 - ОСОБА_2 у Львівську область, якій заявниця була представлена як дружина.
З 27 червня 2019 року ОСОБА_7 було залучено до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.
Після проходження служби у зоні Операції об`єднаних сил ОСОБА_7 почав хворіти, суттєво втратив вагу, у зв`язку із чим за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2019 року № 2006 його було направлено на медичний огляд для визначення придатності до військової служби за контрактом.
Згідно свідоцтва про хворобу № 2857, складеного військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 за результатами медичного огляду, проведеного 12 листопада 2019 року, вбачається, що ОСОБА_7 поставлено діагноз: «тяжкий депресивний епізод без психотичних симптомів з суїцидальними тенденціями, з помірно вираженими клінічними проявами, обтяжений адиктивною поведінкою. Дисциркуляторна дисметаболічно асоційована енцефалопатія першої стадії з розсіяною дрібно осередкованою симптоматикою, стійким, помірно вираженим астенічним синдромом. Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби». У пункті 13 зазначеного свідоцтва «Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо» вказано: «На підставі статей 16-б, 41-в графи ІІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
Із вказаного свідоцтва про хворобу також вбачається, що ОСОБА_7 визнавав та вважав ОСОБА_8 своєю дружиною: у пункті 8 «Короткий анамнез» вказано зокрема, що ОСОБА_7 «Одружений вдруге, має двох дітей від двох шлюбів, найменша донька три роки», «зі слів пацієнта і дружини вище вказані скарги тривають біля року». Оскільки саме ОСОБА_8 відвідувала ОСОБА_7 у шпиталі в період проходження військової комісії та спілкувалася із лікарем, відповідно, саме про неї йде мова у свідоцтві як про «дружину» ОСОБА_7 .
Так як вищезазначеним свідоцтвом про хворобу від 12 листопада 2019 року, складеним за результатами військово-лікарської комісії, було підтверджено, що ОСОБА_7 непридатний до військової служби, тому після вказаної комісії його повинні були звільнити. З невідомих заявниці причин процес звільнення тривав більше шести місяців і так і не був завершений, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. У довідці про причину смерті № 1061 від 14.05.2020 року вказано причину смерті - «набряк головного мозку нез`ясованої етиології».
Доньці ОСОБА_7 та ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було надано статус дитини військовослужбовця, який помер під час проходження військової служби.
Після смерті ОСОБА_7 вона звернулася на гарячу лінію Міністерства оборони України із питанням щодо причин несвоєчасного звільнення з військової служби ОСОБА_7 .. У відповіді від 22.09.2020 року кадровий центр Сухопутних військ Збройних Сил України надав відповідну інформацію заявниці саме як дружині померлого.
ОСОБА_1 зазначає, що факт проживання однією сім`єю зі ОСОБА_7 підтверджується також тим, що 04.05.2020 року мати ОСОБА_7 ОСОБА_2 , яка постійно проживає у Львівскій області, придбала у місті Бердянську квартиру, яка була призначена для їх спільного проживання однією сім`єю, а також їх доньки ОСОБА_9 . На сьогоднішній день заявниця з дитиною проживає у вказаній квартирі.
Факт спільного проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства також підтверджується надсиланням заявницею ОСОБА_7 грошових коштів на його картковий рахунок, в тому числі в період, коли він перебував на території проведення Операції об`єднаних сил.
Заявниця зазначає, що не може встановлювати факт проживання однією сім`єю зі ОСОБА_7 у період, коли він офіційно перебував у шлюбі, то початковою датою проживання однією сім`єю вказано 05.04.2017 року - наступний день після набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу ОСОБА_7 зі ОСОБА_6 ..
З метою отримання заявницею статусу члена сім`ї загиблого та отримання грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_7 внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням ним обов`язків військової служби, ОСОБА_1 просила встановити факт її проживання однією сім`єю зі ОСОБА_7 з 05.04.2017 року і по день смерті останнього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги підтримали і просили їх задовольнити.
Представник виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності відповідно до закону та з урахуванням інтересів дитини.
ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, оскільки її син - ОСОБА_7 та заявниця ОСОБА_1 дійсно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрацію шлюбу з 05.04.2017 року, обставини, що зазначені в заяві ОСОБА_1 відповідають дійсності, також просила розглянути справу за її відсутності.
ОСОБА_6 , яка є законним представником зацікавлених осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник Служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п.5 ч.1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Положеннями п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від31.03.1995року №5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно тривалий час, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно з положеннями частин 1, 2статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини 1статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Положення 74 СК України дають підстави дійти висновку, що вони поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного поживання однією сім`єю; спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), а для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.
Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11.
З досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_1 , не перебувала в зареєстрованому шлюбі.
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7).
ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_6 з 27.06.2008 року (а.с.113), від якого має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.112). Відповідно до рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06.02.2017 року, яке набрало законної сили 04.04.2017 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано (а.с.18). У зазначеному вище рішенні вказано, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 2013 року. Згідно супровідного листа копію вказаного рішення було надіслано ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , за якою на той час проживав ОСОБА_7 (а.с. 19). Факт проживання за вказаною адресою підтверджується також характеристикою з місця проживання від 03.08.2017 року (а.с.52).
ОСОБА_7 був військовослужбовцем та проходив службу в Азово-Чорноморському регіональному управлінні Державної прикордонної служби України (а.с.7). З 27 червня 2019 року ОСОБА_7 було залучено до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях(а.с.15,16,17).
Під час проходження служби у зоні Операції об`єднаних сил ОСОБА_1 надсилала ОСОБА_7 грошові кошти на його картковий рахунок, що підтверджується випискою по окремим переказам коштів АТ КБ «Приватбанк» (а.с.26,27).
Після проходження служби у зоні Операції об`єднаних сил ОСОБА_7 почав хворіти. Згідно свідоцтва про хворобу № 2857, складеного військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 за результатами медичного огляду, проведеного 12 листопада 2019 року, ОСОБА_7 на підставі статей 16-б, 41-в графи ІІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с. 18)
Із свідоцтва про смерть від 15.05.2020 року видно, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).
ОСОБА_7 визнавав та вважав ОСОБА_1 своєю дружиною, про що зазначено в п.8 свідоцтва про хворобу № 2857, складеного військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 за результатами медичного огляду, проведеного 12 листопада 2019 року(а.с. 18), копією автобіографії з особової справи військовослужбовця ОСОБА_7 від 03.08.2017 року, наданої Бердянським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (а.с. 51).
Доньці ОСОБА_7 та ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було надано статус дитини військовослужбовця, який помер під час проходження військової служби(а.с. 21).
На даний час ОСОБА_1 з дитиною проживають у квартирі АДРЕСА_5 , що підтверджується актом про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об`єктами їх права власності (а.с.25). Власником зазначеної квартири є мати померлого ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу квартири від 04.05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом О.П. (а.с. 23-24).
Крім того, факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 однією сім`єю підтверджують їхні фотокартки у різні періоди часу (а.с.28-33).
Поясненнями свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мали спільний побут, їздили відпочивати разом, проживали постійно тривалий час, у тому числі у період з 05.04.2017 року і по день смерті ОСОБА_7 , а саме 13.05.2020 року.
Із наданих доказів вбачається, що встановлення юридичного факту ОСОБА_1 необхідно для отримання заявницею статусу члена сім`ї загиблого та отримання грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_7 внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням ним обов`язків військової служби, тобто має юридичне значення та породжує виникнення майнового права.
Приймаючи до уваги зазначене, суд вважає, що надані заявницею докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника із померлим однією сім`єю, знайшли своє підтвердження у судовому засіданню, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 259,263-265,273,315,319,354,355 ЦПК України, ст.ст. 3,21,74 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від31.03.1995року №5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ) зі ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 5.04.2017 року до дня смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя