У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» заінтересовані особи Публічне акціонере товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження, у якій заявник просив суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Правонаступника-Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у справі № 336/1390/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 07.02.2008 року.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвокат Чоп*як В.М. подав заяву за змістом якої заперечував проти задоволення заяви, наголосивши, що в матеріалах доданих до позовної заяви відсутні належні докази, у тому числі і акт приймання-передачі прав вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Інші учасники не з`явилися, повідомлені належним чином. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Перевіривши обґрунтованість заяви, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.З ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що, за загальним правилом, документи мають подаватися в оригіналі або належним чином завіреній копії. Заявник, який подає документи в копіях, має вказати про наявність у нього або іншої особи оригіналу. Засвідчення вірності копії документа оригіналу здійснюється шляхом проставлення власноручного підпису і дати. Особа має право завіряти копії лише тих документів, оригінали яких знаходяться у неї.

Доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2015 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя ухвалено рішення по справі №336/1390/15ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором 1 595 662 гр. 41 коп., а також судовий збір в сумі 3654 гр.

Звертаючись до суду із заявою заявник пред*явив вимоги щодо заміни стягувача, які обґрунтовує тією обставиною,що 22.12.2020 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» був укладений договір факторингу № 180, згідно якого банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених в реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. На підставі зазначеного просить суд замінити сторону у справі № 336/1390/15ц, а саме замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія».

Стаття 442 ЦПК України встановлює загальні умови заміни сторони виконавчого провадження. Так, за приписами ч. 1 вказаної норми, у разі вибуття однієї із сторін виконавого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Правонаступництво згідно положень діючого законодавства виникає на певній матеріальне - правовій основі.

Заміну Стягувача у виконавчому провадженні, заявник обґрунтовує в першу чергу фактом наявності укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» (Стягувачем) та ТОВ «Українська факторингова компанія» Договору факторингу № 180 від 21.12.2020 року, а також положеннями ст. 512 ЦК України.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно із ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимоги щодо форми правочину щодо заміни кредитора у зобов`язанні закріплені ст. 513 ЦК України, згідно якої правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

В той самий час при вирішенні питання переходу прав та обов`язків за Договором про відступлення прав вимоги, слід надавати оцінку змісту відповідного Договору, та умовам згідно з якими здійснюється передача прав за Договором правонаступнику.

Згідно із доданою заявником до матеріалів справи копією договору факторингу № 180 від 21.12.2020 р. ПАТ «УкрСиббанк» та покупець - ТОВ «Українська факторингова компанія», домовились, що продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (пункт 2.1. Договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору, права власності на право вимоги вважається таким, що перейшло до клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов*язань в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги (Додаток 1,2 до цього Договору) , за умови сплати Фактором суми фінансування у порядку, визначеному Договором.

Тобто обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання передачі прав вимоги.

Акт приймання-передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача прав вимоги від продавця до покупця.

Тобто, сторони договору обумовили, що моментом, згідно з яким права вимоги переходять від позивача - ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Українська факторингова компанія», є саме момент (факт) підписання продавцем та покупцем відповідного акту приймання- передачі прав вимоги.

Так, як вбачається із матеріалів справи на підтвердження переходу до заявника права вимоги заявником надано договір факторингу № 180 від 21.12.2020 року, який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія».

Заявник не надав суду акт приймання-передачі прав вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи документи, подані заявником, не доводять факт переходу права вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Українська факторингова компанія`і відповідна можливість переходу до нього права вимоги від попереднього кредитора, та як наслідок про наявність підстав для заміни сторони.

В порушення ст. 71, 86, 95 ЦПК України, заявник не підтвердив належним та допустимим доказом, яким є Додаток № 1,2 до Договору факторингу № 180 від 21.12.2020р. про перехід прав до Нового кредитора (ТОВ «Українська факторингова компанія») за кредитним договором № 0 від 07.02.2008 року.

Наданий реєстр боржників до Договору Факторингу № 180 від 21.12.2020 року, не підтверджує наявності підстав переходу права вимоги від попереднього кредитора до Нового кредитора за кредитним договором № 0 від 07.02.2008 року.

Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи документи, подані заявником, слід дійти висновку про недоведеність факту переходу права вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Українська факторингова компанія», а тому в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження необхідно відмовити.

Керуючись ч. 5 ст.442, 353 ЦПК України,ст.8,15 Закону України «Про виконавче провадження»,суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п*ятнадцяти днів після її оголошення шляхом подання апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення ухвали, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.А.Галущенко