06.04.2021 Справа № 363/4325/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості внаслідок невиконання грошового зобов`язання,

встановив:

позивачка звернулася до суду з первісним позовом, в якому, після неодноразового уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 пеню за прострочення виконання зобов`язання за договором №89 від 06 липня 2017 року в розмірі 40 950 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що 06 липня 2017 року між нею та відповідачем укладено договір на виготовлення та доставку корпусної меблі-шафи з кутовим закінченням вартістю 7 500 грн. В день укладання договору вона передала відповідачу 70 % вартості шафи в сумі 5 250 грн. в якості завдатку. Решту вартості шафи в розмірі 2 250 грн. позивачка достроково передала ОСОБА_2 в кінці липня 2017 року в приміщенні ательє «Дессале», що знаходиться в АДРЕСА_1 . Однак відповідач роботи по виготовленню шафи виконав не вчасно, шафа залишилась частково не зібрана, а саме: відсутні дві полиці під вішалки та дві шухляди, які вона була змушена виготовити за власний рахунок самостійно, коли відповідач зник й на телефонні дзвінки не відповідав. Лише 02 лютого 2018 року від ОСОБА_2 через «Нову-Пошту» позивачка отримала матеріали до шафи в вигляді двох запакованих посилок, що в свою чергу підтверджує факт неналежного виконання останнім своїх зобов`язань за договором. В цьому зв`язку на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» порушує питання про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов`язання.

Позивачка до суду не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила про його задоволення.

Відповідач подав суду зустрічну позовну заяву, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за договором №89 від 06 липня 2017 року в розмірі 7 500 грн., неустойку передбачену п. 4.3 договору в розмірі 2 355 грн. та інфляційні витрати в розмірі 717 грн., а всього 10 572 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що в липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до нього з проханням виготовити і доставити їй корпусні меблі. Відповідачка просила зробити знижку. Він пішов на поступки і знизив ціну на 15% від вартості замовлення й не вимагав від відповідачки грошових коштів відразу, при цьому виконав свої зобов`язання за договором та 17 серпня 2017 року, поставив шафу. Однак відповідачка свої грошові зобов`язання за договором належним чином не виконала та всупереч п. 3.1 договору не перерахувала йому кошти в розмірі 7 500 грн.

ОСОБА_1 подала суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначила, що ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, коли жодних актів, які б свідчили про належну передачу виконавцем та прийняття замовником виробу, матеріали справи не містять, який нею не підписаний у зв`язку із виявленням факту неповної комплектації виробу.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув, що вирішенню спору не перешкоджає.

Разом з тим, оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, коли ОСОБА_2 подав суду відзив на позовну заяву та наявні в нього докази, суд вважає необхідним розглянути дану справу на підставі наявних доказів в загальному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2017 року ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) уклали договір №89, згідно п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи з виготовлення та доставки корпусних або м`яких метрів за розцінками виконавця.

Відповідно до п. 1.2 договору замовник обов`язується оплатити і прийняти готові вироби і роботу відповідно до умов цього договору.

Як передбачено п. 1.8 договору його предметом є шафа-купе з кутовим закінченням.

Згідно розділу 2 договору передбачено, що вартість виробу становить 9 000 грн., а з урахуванням 15% знижки - 7 500 грн. Передоплата ставить 70 % вартості виробу, тобто 5 250 грн., борг по доставці становить 30 % вартості виробу, тобто 2 250 грн. Вартість доставки включена у вартість виробу, збірка і установка не включені.

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.11 договору замовник зобов`язується сплатити повну вартість замовлення, що складає 7 500 грн.

Після виконання п. 3.1 договору виконавець зобов`язується виготовити і доставити виріб протягом 21 робочого дня. У випадку, якщо виріб має нестандартну комплектацію, розмір, колір фасадів з палітри (індивідуальний проект), термін виконання і доставки виробу збільшується до 31 робочих днів.

Виконавець має право на дострокову доставку виробів за даним договором (за домовленістю із замовником). В цьому випадку замовник зобов`язується прийняти виріб і забезпечити його збереження до моменту установки.

Замовник виконує установку за власні кошти в розмірі 10% від вартості замовлення. В день доставки замовник або повнолітній член його сім`ї зобов`язаний прийняти виріб по договору, підписавши відповідні акти.

Договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх обов`язків. Договір є дійсним і вступає в силу при наявності печаті та підпису.

Обов`язки по даному договору вважаються виповненими у повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробу.

Замовник підписуючи акт прийому-передачі виробу або пред`являючи мотивовану відмову від підписання із вказанням недопрацювань. У випадку не підписання акту прийому-передачі виробу і не пред`явлення мотивованої відмови виконавець має право не передавати виріб у власність замовника.

Як передбачено п.п. 4.1 - 4.4 договору у випадку не виконання замовником п. 3.1 даний договір вважається розірваним, і всі його додатки - недійсними. У випадку внесення замовником завдатку, і подальшим не виконанням п. 3.1. даного договору, завдаток замовнику не повертається.

У випадку не виконанням виконавцем п. 3.2 даного договору, виконавець зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості даного договору за кожен робочий день затримки при наявності заяви.

У випадку порушення замовником п. 3.1, 3.3 договору замовник зобов`язується сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості даного договору за кожен день затримки на погляд виконавця. Виплата штрафу та неустойки не звільнює сторони від обов`язків по даному договору.

Як передбачено п. 6.2 договору доставка виконується після отримання повної вартості виробу.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Як передбачено ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо.

Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що позивачка за первісним позовом оплатила на користь відповідача вартість виробу в розмірі 7 500 грн., матеріали справи не містять.

Будь-яких платіжних документів на підтвердження факту оплати за договором №89 від 06 липня 2017 року (квитанції, розписки, платіжні доручення, виписки по рахунках, тощо) суду стороною позивача за первісним договором не представлено.

Відтак підстав вважати, що ОСОБА_1 належним чином виконала свої зобов`язання за договором у суду не має.

За таких обставин порушених прав позивачки ОСОБА_1 , які б підлягали б захистові в цій справі, судом не встановлено, а тому в задоволенні первісного позову про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

У той же час, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 також не надано належних, допустимих та достатніх доказів виконання ним зобов`язань за договором №89 від 06 липня 2017 року.

Підписаний сторонами акт прийому-передачі виробу обумовлений п. 3.10 договору в матеріалах справи відсутній.

Відтак, підстав вважати, що ОСОБА_2 поставив ОСОБА_1 виріб згідно умов договору, а остання його прийняла, однак вчасно не оплатила, у суду немає.

Таким чином наявність у зустрічного позивача суб`єктивного права вимагати від відповідачки примусового виконання договірних зобов`язань по сплаті грошових коштів (заборгованості за договором в розмірі 7 500 грн., неустойки передбаченої п. 4.3 договору в розмірі 2 355 грн. та інфляційних витрат в розмірі 717 грн.) за поставлений виріб в суді не доведено.

За таких обставин зустрічна позовна заява про стягнення заборгованості внаслідок невиконання грошового зобов`язання задоволенню не підлягає за недоведеністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовити.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 25 листопада 2009 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя