КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Корнієнка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Дейнеко Вікторією Михайлівною, яка діє на підставі договору, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства автомобільних доріг України "Укравтодор" про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), згідно з яким просив:

- визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , інформацію, що була поширена ІНФОРМАЦІЯ_2 Державним агентством автомобільних доріг України (Укравтодор) на його фейсбук-сторінці ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: "Сьогодні, ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин ОСОБА_2 , разом з двома озброєними прибічниками, незаконно проник до Укравтодору. Після 4 невдалих спроб вони незаконно скористалися в'їздом для службового транспорту та виламавши двері пожежного виходу проникли в будівлю. Це не вперше, коли ОСОБА_2 намагається, крім медіа-тиску, застосувати фізичні погрози. Нагадаємо, що ОСОБА_2 і наближені до нього компанії заробляють за допомогою блокування доріжних тендерів (тендерний тролінг). Так, станом на 13 травня 2020 року, "групою ОСОБА_2 " у АМКУ заблоковано 11 тендерів на загальну очікувану вартість 5,9 млрд грн.";

- зобов`язати Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) не пізніше трьох календарних днів з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили спростувати поширену ним недостовірну інформацію шляхом розміщення відповідного повідомлення на своїй сторінці фейсбук.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що вищенаведена інформація, поширена відповідачем, є недостовірною з огляду на наступні обставини в їх сукупності:

- позивач не ламав двері пожежного виходу, а зайшов через них разом із своєю охороною, а не "озброєними прибічниками". Відео, яке міститься у повідомленні відповідача, є підтвердженням того, що позивач двері не ламав. Інформація про застосування фізичних погроз не відповідає дійсності;

- висловлювання " ОСОБА_2 і наближені до нього компанії заробляють за допомогою блокування дорожніх тендерів (тендерний тролінг") є негативними, образливими та такими, що порочать його ділову репутацію;

- висловлювання "Так, станом на 13 травня 2020 року, "групою ОСОБА_2 " у АМКУ заблоковано 11 тендерів на загальну очікувану вартість 5,9 млрд грн." не відповідає дійсності.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2020 року у задоволенні позову відмовлено (т. 1, а.с. 244-249).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Вказує, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову повністю спростовується матеріалами справи, які підтверджують недостовірність оспорюваної інформації (т. 2, а.с. 3-6).

Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно положень ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У свою чергу, ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4, 5, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року за №1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що також відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка будучи ратифікованою Законом України від 07.07.1997 року, відповідно до ст. 9 Конституції є складовою частиною національного законодавства.

Також слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі "Facebook" за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 було розміщено публікацію, в якій, серед, іншого, містилася інформація наступного змісту:

- "Сьогодні, ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_2 , разом з двома озброєними прибічниками, незаконно проник до Укравтодору. Після 4 невдалих спроб вони незаконно скористалися в`їздом для службового транспорту та виламавши двері пожежного виходу проникли в будівлю";

- "Це не вперше, коли ОСОБА_2 намагається, крім медіа-тиску, застосувати фізичні погрози. Нагадаємо, що ОСОБА_2 і наближені до нього компанії заробляють за допомогою блокування дорожніх тендерів (тендерний тролінг). Так, станом на 13 травня 2020 року, "групою Араіка" у АМКУ заблоковано 11 тендерів на загальну очікувану вартість 5,9 млрд. грн.".

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що вищенаведена інформація є недостовірною, не відповідає дійсності, а також принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, з пояснень контролера на контрольно-пропускному пункті адміністративної будівлі, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 9, ОСОБА_3 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 до останнього, який перебував на своєму робочому місці, підійшов чоловік у супроводі молодиків спортивної статури, які при собі мали тактичні сумки, за зовнішніми ознаками яких було схоже, що в них знаходиться зброя. Вказаний чоловік вимагав пропустити його через турнікет до адміністративної будівлі Укравтодору. Чоловік назвав себе ОСОБА_2 . Після відмови у пропуску, останній почав звертатись до ОСОБА_3 нецензурною лайкою, згодом розпочав погрожувати відносно ОСОБА_3 фізичною розправою. В процесі здійснення погроз чоловік намагався проникнути через турнікет силоміць, не отримавши доступу чоловік покинув приміщення та направився до службового пожежного виходу Укравтодору. Громадянин ОСОБА_2 силоміць відкрив двері службового пожежного виходу приміщення та потрапив до будівлі. У зв?язку із вказаними обставинами здійснено висновок поліції Державної служби охорони.

З листа Заступника директора ДП «Управління експлуатації будинків» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 5з/208 від 07.07.2020 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 представником ДП «Ексбуд» було здійснено виклик працівників поліції на адресу: м. Київ, вул. Фізкультури, 9, адміністративна будівля Укравтодору, оскільки гр. ОСОБА_2 вчиняв хуліганські дії в холі вказаної будівлі, після чого силоміць відкрив електромагнітний замок аварійних металопластикових дверей, розташованих на першому поверсі, чим пошкодив його.

По прибуттю працівників поліції, представник підприємства Олефіренко М.М. звернувся із заявою про вчинення неправомірних дій громадянином ОСОБА_2 .

За результатами вчинення вказаних протиправних дій з боку гр. ОСОБА_2 таз метою подальшого недопущення незаконних проникнень до приміщення Укравтодору сторонніх осіб, підприємство було вимушене здійснити заміну аварійних металопластикових дверей (оскільки останні були пошкоджені) на металеві. Загальна вартість робіт склала 38 100 грн. (заміна дверей та переобладнання електромагнітного замка).

Згідно акту проведення обстеження пожежно-службового виходу з адміністративної будівлі по вул. Фізкультури, 9, де розміщене Державне агентство автомобільних доріг України, складеного ІНФОРМАЦІЯ_2, пожежно-технічною комісією ДП «Ексбуд» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» проведено обстеження пожежно-службового виходу з адміністративної будівлі по вул. Фізкультури, 9, в м. Києві, після вчинення протиправних дій гр. ОСОБА_2 , що мало місце 14 травня 2020 року. В результаті проведення обстеження на вхідних металопластикових дверях пожежно-службового виходу з адміністративної будівлі по вул. Фізкультури, 9 в м. Києві, виявлено наступне: пошкоджено (виведено із ладу) доводчик для самозачинення дверей; пошкоджено (виведено із ладу) електромагнітні замки фіксації дверних полотен; пошкоджено (виведено із ладу) замки фіксації дверних полотен.

Також, відповідно до довідки ДП «Управління експлуатації будинків» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 5з/212 від 09.07.2020 року, ДП «Ексбуд» сплачено 38 100 грн. за встановлення нової конструкції металевих дверей, їх дообладнання системою відкриття в адміністративному будинку по АДРЕСА_1 , що обліковується на балансі підприємства. Встановлення нової конструкції металевих дверей було проведено у зв?язку із пошкодженням встановлених раніше дверей.

При цьому, слід зауважити, що позивач не перебуває ні в трудових, ні в будь-яких інших договірних відносинах з відповідачем, у зв`язку з якими йому було б надано вільний доступ до приміщення, у тому числі й через службовий вхід.

Отже, останній повинен був дотримуватися визначених відповідачем правил входу до приміщень будівлі, чого останнім зроблено не було.

Таким чином, встановивши вищенаведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про визнання недостовірною наступної інформації - «Сьогодні, 14 травня 2020 року громадянин ОСОБА_2 , разом з двома озброєними прибічниками, незаконно проник до Укравтодору. Після 4 невдалих спроб вони незаконно скористались в?їздом для службового транспорту та виламавши двері пожежного виходу проникли в будівлю» - та її спростування, не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача спростовано доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності.

Крім того, аналізуючи решту інформації, яку позивач просив визнати недостовірною, а саме: "Це не вперше, коли ОСОБА_2 намагається, крім медіа-тиску, застосувати фізичні погрози. Нагадаємо, що ОСОБА_2 і наближені до нього компанії заробляють за допомогою блокування дорожніх тендерів (тендерний тролінг). Так, станом на 13 травня 2020 року, "групою Араіка" у АМКУ заблоковано 11 тендерів на загальну очікувану вартість 5,9 млрд. грн.", колегія суддів, враховуючи положення зазначених вище актів законодавства, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дана інформація є нічим іншим як оціночними судженнями, які містять суб`єктивну думку та критику особи, яка висловлювала позицію відповідача на сторінці у соціальній мережі «Фейсбук», відносно особи позивача та його дій і ця думка викладена не в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що могло б принизити честь, гідність та ділову репутацію.

Водночас, необхідно наголосити, що позивач, маючи можливість відповісти на цю публікацію, таким правом не скористався.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Також, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне та правильне по суті рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

При цьому, у зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Дейнеко Вікторією Михайлівною, - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства автомобільних доріг України "Укравтодор" про захист честі, гідності та ділової репутації - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 12 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська