Справа № 263/463/21
Провадження № 2/263/1032/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 квітня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О.Л., за участю секретаря судового засідання Кирилюк В.В., розглянувши в залі судових засідань без участі сторін за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі представника Панасюка О.М., звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування в розмірі 56222,40 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 14 жовтня 2015 року на автодорозі «М-14» (Одеса - Мелітополь- Новоазовськ) сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу MERCEDES, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_2 . У результаті ДТП пішохід ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 26 січня 2016 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та зазначено, що причиною ДТП стали необережні дії пішохода ОСОБА_2 . Представник позивача послався на положення ч.2 ст.1187, ч.3 ст.1193, ч.1 ст.1200, ст.1201 ЦК України, п. 27.2, 27.4 ст. 27, підпункт «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначив, що на дату ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована. Керуючись нормами вказаного вище Закону, МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди та здійснило регламентну виплату дружині померлого, ОСОБА_3 , яка на момент ДТП перебувала на його утриманні, в розмірі 39684,40 грн та 9921,60 грн відшкодування шкоди, пов`язаної з витратами на поховання. Після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, в позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу), - на підставі п.п. 38.2.1, п. 38.2, ст. 38 вказаного вище Закону та ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Ухвалою суду від 27.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Правом подання відзиву на позов не скористався.

Ухвалою суду від 05.04.2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 14 жовтня 2015 року на автодорозі «М-14» (Одеса - Мелітополь- Новоазовськ) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MERCEDES, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_2 .

У результаті ДТП пішохід ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 26.01.2016 відповідне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 14.10.2015, було закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно з мотивувальною частиною вказаної постанови вбачається, що в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода, та в його діях порушень вимог ПДР України. Які б знаходились в причинному зв`язку з настанням ДТП, не вбачається. Причиною ДТП стали необережні дії пішохода ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п.п.4.4, 4.7., 4.17 «а» ПДР України. З огляду на що, досудове слідство дійшло висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не встановлено порушень вимог правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП, а отже і ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

На дату вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України: якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Крім цього, згідно з ч.3ст.1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті (ч.1 ст.1200 ЦК України).

Відповідно до ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Відповідно до п.27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до п.27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до підпункту «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, то позивач на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату дружині померлого, ОСОБА_3 в розмірі 39684,40 грн та 9921,60 грн відшкодування шкоди, пов`язаної з витратами на поховання.

Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем МТСБУ на підставі Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 16.10.2015, заяви про виплату страхового відшкодування від 07.12.2017, розрахунку розміру шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, розрахунками розміру відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника та розрахунку розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із витратами на поховання.

10 січня 2017 року та 17 травня 2018 року позивачем було винесено наказ № 266 та №4732 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 », за яким було розраховано до сплати на рахунок ОСОБА_3 відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 46300,80 гривень, та 9921,60 грн, які були перераховані позивачем, що підтверджується копією платіжного доручення № 318282 від 11.01.2018 та № 905071 від 21.05.2018.

Відповідно до підпункту 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, тому сума витрат позивача МТСБУ у розмірі 56222 грн 40 коп підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в частині заявлених позовних вимог.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , місцезнаходження: 02154, м.Київ, вул.Русанівський проспект, 8 суму сплаченого відшкодування в розмірі 56 222,40 грн ( п`ятдесят шість тисяч двісті двадцять дві гривні сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , місцезнаходження: 02154, м.Київ, вул.Русанівський проспект, 8 судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят ) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Іншими особами, які беруть участь у справі, на рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Л.Соловйов