ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/572/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року, суддя Продан Б.Г., у справі за позовами ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, про відшкодування моральної та майнової шкоди,

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із трьома позовами до відповідача, в яких просив стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь три мільярди гривень моральної шкоди та 180071,70 грн. майнової шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією та бездіяльністю органів державної влади.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 березня 2017 року він звернувся до слідчого Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кравчука І.В. із заявою, в якій просив внести до ЄРДР відомості щодо неправомірних дій керівника ПФ «Діта» ОСОБА_2 та власника ОСОБА_3 , які дали безпосередню вказівку будівельникам продовжувати злочин у вигляді незаконного будівництва по АДРЕСА_1 , та розпочати досудове розслідування. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 березня 2017 року зобов`язано начальника слідчого відділу ХВП ГУНП в Хмельницькій області організувати внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 10 березня 2017 року. Протиправною бездіяльністю слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР по суті заяви позивачу спричинено майнової та моральної шкоди.

Моральна шкода, оцінена позивачем у розмірі 1 млрд. грн. полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних стражданнях, яких він зазнав під впливом цього незаконного рішення, докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Майнова шкода в розмірі 60023,90 грн. полягає у витратах власного часу на написання скарги, її подачі, участі у розгляді справи, витратах на проїзд, папір, фарбу картриджа та копіювання документів.

Крім того, 11 серпня 2017 року він звернувся до слідчого СВ Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Віннічука Б.А. із заявою, в якій просив внести до ЄРДР відомості щодо неправомірних дій службових осіб Хмельницької міської ради та виконавчого комітету Хмельницької міської ради, та розпочати досудове розслідування. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року зобов`язано слідчого відділу ХВП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 11 серпня 2017 року. Протиправною бездіяльністю слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР по суті заяви позивачу спричинено майнової та моральної шкоди.

Моральна шкода, оцінена позивачем у розмірі 1 млрд. грн. полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних стражданнях, яких він зазнав під впливом цього незаконного рішення, необхідності докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Майнова шкода в розмірі 60023,90 грн. полягає у витратах власного часу на написання скарги, її подачі, участі у розгляді справи, витратах на проїзд, папір, фарбу картриджа та копіювання документів.

Також, 14 березня 2017 року він звернувся до слідчого ЗВП Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Замлинського М.О. із заявою, в якій просив внести до ЄРДР відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 КК України та розпочати досудове розслідування. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17 березня 2017 року зобов`язано уповноважену особу ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 14 березня 2017 року. Протиправною бездіяльністю слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР по суті заяви позивачу спричинено майнової та моральної шкоди.

Моральна шкода, оцінена позивачем у розмірі 1 млрд. грн. полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних стражданнях, яких він зазнав під впливом цього незаконного рішення, необхідності докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Майнова шкода в розмірі 60023,90 грн. полягає у витратах власного часу на написання скарги, її подачі, участі у розгляді справи, витратах на проїзд, папір, фарбу картриджа та копіювання документів.

Таким чином, загальний розмір моральної шкоди за трьома позовними заявами, яку позивач просив стягнути становить грн., розмір майнової шкоди складає 180071,70 грн. (60023,90х3=180071,70).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що судом першої інстанції надано неправильну оцінку доказам та доводам позовної заяви. На думку апелянта, сам факт задоволення його скарг слідчими суддями Хмельницького міськрайонного суду на бездіяльність слідчих щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є безумовним доказом завдання йому як моральної так і майнової шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області вказало на безпідставність доводів апеляційної скарги, позивачем не було надано суду доказів неправомірності дій відповідачів, що призвели до заподіяння апелянту шкоди. Також просило суд апеляційної інстанції розглянути справу без участі його представника.

Апелянт в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано виходив з їх недоведеності, відсутності правових підстав для відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, дією та бездіяльністю органів державної влади.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 березня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення задоволено. Зобов`язано начальника слідчого відділу ХВП ГУНП в Хмельницькій області організувати внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 10 березня 2017 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року зобов`язано слідчого відділу ХВП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 11 серпня 2017 року.

Згідно з ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17 березня 2017 року зобов`язано уповноважену особу ЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 14 березня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 2 частини 2 статті 1167 цього ж Кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах.

При цьому, існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих процесуальних рішень відповідною посадовою особою органу досудового слідства при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України звернутися зі скаргою на процесуальні рішення, дії або бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства (слідчого), вчинені нею під час кримінального провадження, зокрема, до суду.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

У випадку, якщо помилки посадової особи органу досудового слідства (в даному випадку слідчого) неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України, у цьому виді деліктних зобов`язань необхідно довести як наявність шкоди так і її заподіяння, причинний зв`язок внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи.

Зважаючи на зазначене, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є правильним, оскільки, позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між прийняттям ухвал про задоволення скарги позивача на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення та настанням шкоди.

Задоволення скарг ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не є належною правовою підставою для відшкодування моральної шкоди, а моральних страждань внаслідок бездіяльності відповідача щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення позивачем не доведено.

Крім того, чинними нормами КПК України передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Посилання апелянта на понесені ним витрати (придбання квитків для проїзду до місця розгляду справи, копіювання документів, час на написання скарги, участь у розгляді справи в суді) не свідчить про незаконність судового рішення, оскільки заявлено вимогу про відшкодування майнової шкоди, а для цього слід довести протиправність дій відповідачів, що доведено не було.

Такий висновок відповідає правовій позиції, сформованій у численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 28 січня 2019 року у справі №686/7576/18, від 22 травня 2019 року у справі №686/24243/18-ц від 31 липня 2019 року у справі №686/22133/18, від 25 листопада 2019 року у справі №686/22462/18, від 19 березня 2020 року у справі №686/1700/17, від 27 квітня 2020 року у справі №686/17297/18, від 30 червня 2020 року у справі №686/3050/19, від 20 січня 2020 року у справі №686/27885/19.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування або зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко