Справа № 487/4920/20
Провадження № 2/487/505/21
РІШЕННЯ

Іменем України

31.03.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменка В.В., за участі секретаря судових засідань Рафальської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Заводський районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Заводський районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції, в якій просив визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Виключити відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини ОСОБА_4 , з актового запису про народження дитини №609 складеного 02.06.2017 року, та внести зміни до вищевказаного актового запису записавши батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області. Змінити по-батькові ОСОБА_4 з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_4 ".

Свої вимоги мотивував тим, що з червня 2015 року він зустрічався та підтримував інтимні стосунки з ОСОБА_3 . При цьому, з 11.01.2013 року ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 народилась дочка - ОСОБА_4 , у свідоцтві про народження батьком ОСОБА_4 був записаний - ОСОБА_2 , оскільки на момент народження дитини відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі. При реєстрації народження дитини ОСОБА_1 вважав себе батьком дитини. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.09.2017 року у справі №487/3714/17 шлюб між відповідачами розірвано. З липня 2015 року він і ОСОБА_3 почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки ОСОБА_3 офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . З липня 2015 року та по теперішній час він веде спільне господарство з ОСОБА_3 , спільно з нею виховують дитину. З самого народження ОСОБА_4 він займався її вихованням та піклуванням, ставився до неї, як до своєї дочки.

Ухвалою судді від 07.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Позивач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надали до суду заяву, в якій просили справу слухати без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , знаходились в зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2013 року по 13 вересня 2017 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва № 2/487/2013/17 від 13.09.2017 року.

З липня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали проживати разом у фактичних шлюбних стосунках.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьками дитини зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до вимог статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Як вбачається з позовної заяви, що не оспорювалось відповідачами, з липня 2015 року та по теперішній час ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали проживати разом у фактичних шлюбних стосункахта ведуть спільне господарство. Позивач займається вихованням ОСОБА_4 , піклується про її розвиток, ставиться до неї як до своєї дочки.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

А відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Заводський районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 259,263-265,268,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Заводський районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження, яке видане Заводським районним у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 02.06.2017 року, серії НОМЕР_3 у Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 609 від 02.06.2017 року.

Виключити відомості про ОСОБА_2 , як батька дитини ОСОБА_4 , з актового запису про народження дитини №609, складеного 02.06.2017 року, та внести зміни до вищезазначеного актового запису батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області.

Внести зміни до актового запису № 609 від 02.06.2017 року, зробленого в Книзі запису актів цивільного стану Заводським районним у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , вказавши в графі "батько" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , внести до вказаного актового запису наступні зміни: у графі "по батькові" записати " ОСОБА_4 " замість вказаного " ОСОБА_4 ".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Кузьменко