Справа № 357/3807/21
У Х В А Л А

13.04.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши позовну заяву з додатками ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправлення надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, а саме, просила суд стягнути з відповідача:

- заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 16956,50 грн..;

- неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 5524,12 грн.;

- судові витрати за вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості по аліментам покласти на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 квітня 2021 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно п.8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача чи іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі №904/8549/17 від 11 липня 2018 року, а саме що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою ст. 133 ЦПК України, встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлений судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства з наступних підстав.

Так, позивачем у позовній заяві не зазначено її реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію її паспорта, відомості щодо відомих номерів засобів зв`язку сторін (відповідача), офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення щодо наявності у позивача чи іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

З акту Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2021 року, складеного згідно «Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах України» затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814, вбачається що під час розкриття конверта від ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів відсутні додатки вказані в позовній заяві, а саме, квитанція про сплату судового збору. Копія акту була направлена 05.04.2021 року на адресу позивача вказану в позовній заяві: АДРЕСА_1 .

З поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що позивач звернулась до суду з двома вимогами майнового характеру, а саме: просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 16956,50 грн. та стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 5524,12 грн.

В позовній заяві позивач зазначила, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. А судові витрати за позовну вимогу про стягнення заборгованості по аліментам просила покласти на відповідача.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав звільнення позивачів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

З наведеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даною позовною заявою дійсно звільнена від сплати судового збору відносно позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому вимога позивача про стягнення судових витрат з відповідача не звільняє її від сплати судового збору.

Системний аналіз чинного законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом покладено на позивача.

А тому, за вимогу про стягнення заборгованості по аліментам позивач повинна була сплатити судовий збір в у розмірі визначеному чинним законодавством ( 1 % від ціни позову) та надати до суду одночасно з позовом документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, всупереч вимог ст.95 ЦПК України, позивачем було додано до позовної копії письмових документів, які не засвідчені належним чином, визначеним законом (на копіях відсутні відмітки «Згідно з оригіналом», ініціали, прізвище особи яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа).

Доступ до правосуддя, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя прийшов до висновку, що він позбавлений можливості відкрити провадження у справі, а тому, вважає за необхідне, залишити позовну без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу ОСОБА_4 необхідно надати до суду:

- позовну заяву в новій редакції (для суду та відповідача), яка повинна містити реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію її паспорта позивача, відомості щодо відомих номерів засобів зв`язку з відповідача, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення щодо наявності у позивача чи іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- оригінал квитанції чи іншого платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб., або надати документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір в розмірі зазначеному в ухвалі має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Київ. обл/Білоцерків. міс/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0010776, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *,101;____(код) Судовий збір, за позовом _____ (ПІБ) Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

- належним чином завірені копії документів (письмових доказів), які додані позивачем до позовної заяви. Роз`яснити, що засвідчені належним чином документи повинні містити: відмітку "Згідно з оригіналом", особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище; дату засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач згідно ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись, ст.ст. 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяО. І. Орєхов