Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1647/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Пилипенко І,О.,

за участю секретаря судового засідання - Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Данченко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Стімул-73» до ОСОБА_2 про визначення укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Стімул-73» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим

встановив:

ФГ «Стімул-73» у вересні 2019 року звернулося до ОСОБА_2 з позовом про визначення укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, посилаючись на те, що 25 квітня 2014 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки, площею 7.10 га, яка розташована в межах Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області та на праві приватної власності належить відповідачу по справі.

Умовами договору передбачено, що такий укладено на 5 років та після закінчення терміну його дії, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, та орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії цього договору повідомити орендодавця про намір продовжити дію договору.

Умовами п. 38 вищевказаного договору він набирає чинності після підписання та його державної реєстрації.

У травні 2014 року право оренди земельної ділянки було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У 2019 році, бажаючи продовження договірних правовідносин з приводу користування земельною ділянкою, ФГ «Стімул-73» супровідним листом від 12.03.2019 року повідомило відповідача про намір продовжити дію договору, направивши проект додаткової угоди про поновлення договору. Однак відповідач від отримання листа ухилився та позивач продовжуючи використовувати земельну ділянку за призначенням, 11 липня 2019 року повторно направив супровідний лист з додатковими угодами, які відповідач також відмовився отримувати.

Оскільки позивачем було виконано умови договору для його поновлення а відповідач, протягом місяця з дня закінчення строку його дії не надав позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні цього договору на новий строк, що відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є підставою вважати договір оренди землі від 25.04.2014 року поновленим на то самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, і підставою для укладення додаткової угоди про це. Проте відповідач ухиляється від укладення такої додаткової угоди, що й спричинило даний спір.

У своєму відзиві на позовну заяву, ОСОБА_2 просив суд відмовити в задоволенні позову ФГ «Стімул-73» посилаючись на ту обставину, що строк дії договору закінчився у травні 2019 року та він як орендодавець не отримував від позивача жодної кореспонденції з пропозицією щодо продовження дії договору оренди.

Так надані позивачем докази відправлення поштової кореспонденції кур`єрською службою від 12.03.2019 року не містить його підпису та відмітки про відмову від отримання кореспонденції а відправлення від 11.07.2019 року неможливо ідентифікувати так як в ньому не міститься номера відправлення, підпису одержувача, та згідно відомостей Укрпошти зазначене відправлення було доставлено відправнику 23.07.2019 року, що спростовує доводи позивача щодо відмови відповідача від отримання примірника додаткової угоди.

Крім того посилається на те, що укладення договору оренди є добровільним проявом волі власника земельної ділянки та ніхто не може бути примушеним укладати договору проти волі, оскільки Конституцією України кожному гарантовано право вільного володіти та розпоряджатися власністю. Тому оскільки між сторонами не досягнуто домовленостей з приводу істотних умов договору та відповідач бажає самостійно використовувати земельну ділянку за призначенням, просить в задоволенні позову відмовити.

Крім того відповідачем подано зустрічний позов, у якому ОСОБА_2 просив суд визнати договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та ФГ «Стімул-73» припиненим та стягнути судові витрати.

В обґрунтування поданого зустрічного позову вказує, що строк дії договору оренди, укладеного між ним та позивачем за первісним позовом закінчився 30 травня 2019 року та він як орендодавець не отримував від ФГ «Стімул-73» кореспонденцію з пропозицією щодо продовження строку дії договору оренди, що суперечить вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тому вважає що строк дії договору закінчився та підстав для його поновлення немає.

Також вказує, що відповідачем за зустрічним позовом ФГ «Стімул-73» порушено умови договору щодо виплати орендної плати, так як надані ним довідки про виплату орендної плати суперечать відомостям Григорівської сільської ради з приводу розрахунку за оренду земель. З наданих відповідачем розрахунків неможливо зрозуміти з яких саме розрахунків виходило ФГ «Стімул-73» при визначенні розміру орендної плати та яка нормативно-грошова оцінка застосовувалася при виплаті орендної плати.

Крім того, позивач за зустрічним позовом вказує, що в якості доказу вручення поштової кореспонденції з примірником додаткової угоди, первісним позивачем надано накладну від 12.03.2019 року, проте ним не обґрунтовано повноважність цієї кур`єрської служби, порядок надання послуг поштового зв`язку, право та обов`язки операторів поштового зв`язку. Вважає, що надана накладна не є належним доказом повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладання договору на новий строк.

Також ОСОБА_2 вказує, що надані первісним позивачем документи на продовження користування земельною ділянкою не підтверджують факту обробітку земельної ділянки, що належить саме йому, та на даний час його земельна ділянка є необробленою та поросла бур`янами.

Крім того ОСОБА_2 також вказує на те, що умовами договору орендар має право на поновлення орендних відносин з орендодавцем, при цьому жоден нормативно-правовий акт не містить вказівки на обов`язок орендодавця на укладення договору оренди саме з цим орендарем. Ним протягом дії договору оренди представнику відповідача неодноразово повідомлялося про не погодження з існуючими умовами договору, однак жодних змін до договору з ним не узгоджувалося та умов про його поновлення не обговорювалося.

Оскільки волевиявлення сторін на укладення будь-яких договорів є вільним та вона не бажає продовжувати дії договору оренди з ФГ «Стімул-73», останній у свою чергу із пропозицією про поновлення договору у встановленому порядку до нього не звертався, то вважає, що ФГ «Стімул-73» протиправно продовжує користуватися його земельною ділянкою без належних правових підстав, тому просить суд визнати договір оренди припиненим.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Стімул-73» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Фермерського господарства «Стімул-73» до ОСОБА_2 про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

У своїх поясненнях щодо позову про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 вказує, що з метою виконання своїх зобов`язань за договором позивачем повідомлено ОСОБА_2 про бажання видати орендну плату за 2019 рік. Останній одразу ж звернувся до орендаря за отриманням орендної плати та відповідно до заяви про отримання орендної плати за 2019 рік, отримав її у повному обсязі.

При цьому у своїх поясненнях представник первісного позивача зазначає, що за умовами договору оренди, обчислення орендної плати здійснюється на підставі нормативно-грошової оцінки землі станом на 01.01.2014 року. Починаючи з 2014 року ним як орендарем добросовісно виконувалися умови договору щодо своєчасного та повного розрахунку за договором оренди.

При цьому зазначає, що розмір орендної плати договором встановлено за 12 місяців користування земельною ділянкою. У випадку закінчення строку дії договору оренди у травні 2019 року, орендна плата мала б становити виплату за 5 місяців користування земельною ділянкою. Тоді як ФГ «Стімул-73», бажаючи продовження строку дії договору, виконав свої зобов`язання, щодо виплати орендної плати у повному обсязі за весь 2019 рік, що підтверджено підписом орендодавця у відповідній відомості. Тим самим орендодавець визнав продовження дії договору та договірних відносин за договором оренди землі, при цьому ухиляється від укладення додаткової угоди.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у своїх поясненнях з приводу питань, що виникли під час розгляду справи, вказує, що протягом 2014-2019 років ФГ «Стімул-73» неналежно виконувало умови договору в частині виплати орендної плати, оскільки нормативно-грошова оцінка у вказані роки змінювалася, тоді як умовами договору визначено розмір НГО станом на 01.01.2014 року, що є меншим за розмір НГО згідно офіційних відомостей Держгеокадастру. При цьому вказує, що розмір орендної плати у договорі оренди було зазначено без його відома, після його підписання.

При цьому вказує, що оскільки надана орендарем інформація щодо виплати орендної плати є суперечливою, то враховуючи показник НГО згідно офіційних відомостей Держгеокадастру за 2014-2019 роки, недоплачений розмір орендної плати становить 16566 грн. Вказане свідчить про систематичне заниження розміру нарахування орендної плати, що призвело до порушення умов договору оренди.

Також позивач за зустрічним позовом вказує, що оскільки ФГ «Стімул-73» не в повному обсязі виплатило орендну плату за 2014-2018 роки, то він отримавши в жовтні 2019 року грошові кошти в розмірі 10 тис. грн.. отримав саме недоплачений розмір орендної плати.

Надана відповідачем за зустрічним позовом заява йому невідома та жодних заяв про підтвердження отримання ним орендної плати за 2019 рік у повному розмірі він не писав.

В решті заява дублює заперечення викладені у раніше у відзиві на позовну заяву ФГ «Стімул-73» та у зустрічному позові.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 первісний позов підтримав повністю з підстав вказаних у ньому. Просив суд його задовольнити, оскільки до закінчення строку дії договору орендарем направлено орендодавцю додаткову угоду для продовження дії договору, однак відповідач від отримання угоди відмовився. Орендар продовжує використовувати земельну ділянку за призначенням, тому відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» наявні підстави для задоволення позову, так як ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється від підписання додаткової угоди. Також вказував, що ОСОБА_2 з будь яких питань, що стосуються внесення змін до договору в тому числі й в частині орендної плати до ФГ не завертався. У свою чергу орендар, у добровільному порядку збільшує розмір орендної плати та не допускав порушення умов договору. З цих же підстав просив суд в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним ОСОБА_3 просила суд в задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов. Додатково суду пояснила, що орендар у встановлений законом строк не повідомив орендодавця про намір продовжити строк дії договору. При цьому ОСОБА_4 не бажає продовження договірних відносин з ФГ «Стімул-73», що свідчить про відсутність його волевиявлення на укладення будь-яких угод з первісним позивачем.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив суд в задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов, оскільки не бажає продовжувати договірні відносини з ФГ «Стімул-73» та разом з дружиною мають намір обробляти свої земельні ділянки самостійно. При цьому вказував, що надана позивачем накладна від 12 березня 2019 року, відповідно до якої представник ФГ «Стімул-73», мав намір вручити пропозицію, щодо продовження строку дії договору оренди землі та Додаткову угоду до цього договору не містить його підпису та підпис у відповідному повідомленні про відмову від отримання поштової кореспонденції йому не належить. Крім цього вказував, що в телефонному режимі повідомляв представника ФГ «Стімул-73» про намір самостійно використовувати земельну ділянку та небажання продовжувати договірні відносини.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов ФГ «Стімул-73» підлягає задоволенню. У свою чергу зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою-другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Частиною першою статті 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Статтею 79 вказаного Кодексу визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 90 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно пункту «г» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків (стаття 152 ЗК України).

Частиною першою статті 153 ЗК України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 189 ЗК України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації такого договору.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист- повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Так в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №501556 від 14.11.2006 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 7.10 га, кадастровий номер :02:002:0022, яка розташована на території Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

25 квітня 2014 року між ОСОБА_2 , як власником земельної ділянки та ФГ «Стімул-73» укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 травня 2014 року

Договір укладено терміном на 5 років після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. ( п. 7 договору від 25.04.2014).

Відповідно до п. 38 Договору від 25.04.2014 року договір набирає чинності після його підписання та державної реєстрації.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за умовами укладеного між сторонами договору становить в цінах 2014 р. 126800.28 грн., (п. 4 договору оренди землі від 25.04.2014).

Відповідно до п. 8 договору оренди землі від 25.04.2014 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме у грошовій формі в розмірі не менше 4 000 грн., за один пай. Крім орендної плати орендар зобов`язується сплачувати земельний податок в установлений законом строк.

Пунктом 9,11 вказаного договору сторони погодили строк виплати орендної плати, яка здійснюється без урахування індексів інфляції. Також сторони передбачили можливість зміни розміру орендної плати за настання певних умов.

Відповідно до відомостей про виплату орендної плати за 2017-2019 роки, доданих до позовної заяви, вбачається, що за користування земельною ділянкою ОСОБА_2 , ФГ «Стімул-73» протягом вказаних років виплачувало власнику земельної ділянку орендну плату.

Оскільки строк дії укладеного між сторонами договору оренди закінчувався, ФГ «Стімул-73» розробило проект додаткової угоди про поновлення Договору оренди земельної ділянки №б/н від 25.04.2014 року, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про інше речове право: 5841439 від 29.05.2014 року кадастровий номер земельної ділянки: :02:002:0022, відповідно до якої пропонував орендодавцю поновити строк дії укладеного 25.04.2014 року договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах та на той самий строк 5 років.

Матеріалами справи підтверджується, що ФГ «Стімул-73», як орендар, 12 березня 2019 року, тобто до спливу двомісячного строку до закінчення строку дії договору оренди землі від 25.04.2014, надіслав орендодавцю ОСОБА_2 додаткову угоду до договору оренди, що підтверджується накладною №000528 від 12.03.2019 року, виданою кур`єрською службою «Метеор Плюс».

Відповідно до опису внутрішнього складу зазначеного на вказаній накладній, вбачається напис про те, що відповідачу за первісним позовом від ФГ «Стімул-73» направлено заяву пропозицію щодо продовження строку дії договору оренди землі та Додаткову угода про поновлення договору на 2 екз.

Відповідно до відомостей в графі отримання, містить запис про те, що ОСОБА_2 відмовився від отримання заяви пропозиції щодо продовження строку дії договору оренди землі та Додаткової угоди про поновлення договору.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 та в зустрічному позові заперечував факт відмови від отримання вказаного відправлення та зазначав що підпис у накладній йому не належить.

При цьому доводи представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 з приводу того, що вказана накладна є неналежним доказом, так як вказана кур`єрська служба не відноситься до засобів поштового зв`язку, судом не сприймається, оскільки відповідно до відомостей з реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців, що є у відкритому доступі вбачається, що основним видом діяльності ПП «Метеор Плюс» є саме поштова та кур`єрська діяльність.

Доводи відповідача, щодо того що він не відмовлявся від отримання поштової кореспонденції від ПП «Метеор Плюс» та підпис в накладній йому не належить, суд знаходить сумнівними, з огляду на відсутність доказів в підтвердження цих обставин, тоді як ст. 81 ЦПК України кореспондує обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.,

В обґрунтування своїх заперечень проти первісного позову, відповідач та його представник вказували, що відповідач не отримував повідомлення орендаря про бажання продовжити договір оренди та до закінчення строку його дії відповідач повідомив уповноважену особу ФГ «Стімул-73» в телефонному режимі про небажання продовжувати договірні відносини, тим самим орендодавець висловив свою незгоду з продовженням дії договору та договір оренди не може вважатися поновленим.

Як вбачається з матеріалів справи в подальшому ОСОБА_2 відмовився від отримання листа з аналогічним вкладенням, відправленого ФГ «Стімул -73» 11 липня 2019 року через ХД ПАТ «Укрпошта».

Разом з тим, за відсутності доказів підтвердження доводів ОСОБА_2 з приводу неотримання ним заяви про продовження строку дії договору оренди землі та додаткової угоди до цього договору, суд вважає доведеним той факт, що ФГ «Стімул -73» було дотримано процедуру, яка передбачена ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та умовами договору оренди земельної ділянки, щодо повідомлення орендаря про намір реалізувати переважне право на продовження договору оренди та направлення додаткової угоди до договору оренди.

У свою чергу як зазначено представником позивача за первісним позовом та визнано відповідачем, останній, протягом місяця не повідомив орендаря про заперечення щодо поновлення договору.

Оскільки додаткова угода не містить змін істотних умов договору, Фермерське господарство продовжувало користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення первісного позову ФГ «Стімул-73», яке у встановленому законом порядку повідомило орендодавця про намір продовжити строк дії договору на попередніх умовах, а останній у свою чергу протягом строку, визначеного ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не направив орендарю заперечення щодо продовження такого договору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом ФГ «Стімул-73» вказувало як на підставу в обґрунтування свого позову про продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі від 25.04.2014 р.

Дані твердження представника позивача ФГ «Стімул-73» підтверджені наданими ним документами в тому числі нарядами на виконання польових робіт, маршрутними листами трактора, табелями обліку робочого часу.

У свою чергу заперечуючи проти позовних вимог у первісному позові та обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги відповідач посилався на Акт від 30.10.2019 року складеного робочою групою в складі: спеціаліста ІІ категорії із земельних питань Григорівської сільської ради Кульчицької В.В. та депутата Григорівської сільської ради Яновича П.М. відповідно до якого земельна ділянка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №501556 від 14.11.2006 року власником якої є ОСОБА_2 , площею 7.10 га, кадастровий номер :02:002:0022 на час обстеження не оброблена та забур`янена, що на його думку спростовує доводи ФГ «Стімул-73» про використання земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди, та свідчить про відсутність підстав для поновлення договору оренди відповідно до п.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Однак суд вважає таким, що не спростовує твердження фермерського господарства про продовження користування земельною ділянкою ОСОБА_2 акт складений спеціалістом ІІ категорії із земельних питань Григорівської сільської ради та депутата Григорівської сільської ради 30 жовтня 2019 року, згідно якого, земельна ділянка, власником якої є ОСОБА_2 на час обстеження не оброблена та забур`янена. Складення такого роду актів не входить в повноваження спеціалістів сільської ради щодо земель приватної форми власності. Той факт, що в жовтні 2019 року спірна земельна ділянка була забур`янена не доводить того факту, що після закінчення строку договору оренди орендар не користується вказаною земельною ділянкою.

Представником орендаря, в ході розгляду справи вказувалося на те, що спірна земельна ділянка, яка знаходиться на контурі № НОМЕР_1 використовувалась орендарем в 2019-2020 роках для проведення сівозміни сільськогосподарських культур та підвищення його родючості, що підтверджується наказом № 23 по господарству від 15.01.2019 року, щодо забезпечення використання даного поля під чорним паром, та відповідними обліковими листами машиністів трактористів, щодо виконання відповідних сільськогосподарських робіт (вспашка, боронування та культивація) на цих полях на протязі 2019-2020 років.

Підтвердженням факту продовження користування земельною ділянкою орендарем після закінчення строку договору оренди, також є обґрунтування відповідачем позовних вимог зустрічного позову в якому він вказував, що фермерське господарство без укладення договору оренди землі протиправно продовжує користуватись належною йому земельною ділянко.

Таким чином, доводи позивача за первісним позовом про дотримання процедури та строків щодо реалізації свого права на поновлення договору оренди на новий строк та про належне виконання умов договору, а також про те, що ОСОБА_2 жодним чином не повідомив позивача про небажання продовжувати договірні відносини та прийнятні для нього в силу положень ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є підставою для поновлення договору оренди землі.

При цьому, в підтвердження своїх вимог представник ФГ «Стімул-73» також вказував на отримання ОСОБА_2 орендної плати за 2019 рік, що визнано відповідачем в ході розгляду справи. Вказана обставина на думку суду також підтверджує той факт, що орендар продовжує користуватись земельною ділянкою і орендодавець визнає це.

Що стосується доводів відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом з приводу виплати орендної плати та її розмірів, в даному випадку суд вважає доводи ОСОБА_2 , щодо того що нормативно-грошова оцінка землі була вписана до договору після його підписання, суд вважає неспроможними, оскільки такі доводи об`єктивно нічим не підтверджено. Свобода договору передбачає право сторін щодо узгодження всіх істотних умов договору, в тому числі й плату за користування майном. При цьому суд зауважує, що ОСОБА_2 з питанням щодо зміни розміру орендної плати до ФГ «Стімул-73» не звертався, що також ним визнано в судовому засіданні.

Як вбачається з наданих первісним позивачем відомостей про виплату орендної плати, орендар ФГ «Стімул-73» сплачував орендну плату у визначеному договором розмірі.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме у грошовій формі в розмірі не менше 4000 грн, за один пай. Крім орендної плати орендар зобов`язується сплачувати земельний податок в установлений законом строк. У вказаному пункті договору зазначено: 6340 гривен 15% - 951 гривна = до видачі 5389 гривень. В пункті 4 договору вказано, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 126800, 28 гривен.

Згідно пункту 9 договору орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 15 жовтня. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Пунктом 11 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки, а також у разі зміни умов господарювання, передбачених договором.

Вказані умови узгоджені сторонами та протягом строку дії Договору питання їх перегляду жодною зі сторін не піднімалося. У зв`язку з вказаним, доводи представника відповідача про те, що в зв`язку зі зміною нормативно грошової оцінки землі орендна плата сплачувалась не в повному обсязі, не заслуговують на увагу.

Згідно з положеннями ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Нормативно грошова оцінка земель (рілля) Херсонської області станом на 01.01.2014 року, відповідно до відомостей, що містяться у відкритих даних інформації становила 23151,10 гривень за 1 га. Вказану нормативно грошову оцінку під час розгляду справи судом першої інстанції визнали обидві сторони. Орендна плата відповідно до п.8 Договору з урахуванням нормативно грошової оцінки становить 6606,69 гривень: 5 % від 164 141,30 гривень (23151,10 гривень х 7,0900 га) = 8207,06 гривень з відрахуванням 19,5 % податків (доходи, отримані від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю оподатковуються податковим агентом (орендарем) під час їх нарахування (виплати) за ставкою 18% та військовий збір 1,5%). Орендарем в 2014 році ( 7 місяців оренди = 3853,90 гривень) сплачено 5000 гривень, у 2015 році 5000 гривень, у 2016 році 6000 гривень, у 2017 році 8000 гривень, у 2019 році 8600 гривень, у 2019 році 10000 гривень.

Оскільки договором оренди, що укладений між сторонами, передбачена виплата орендної плати без урахування індексів інфляції, сторонами не було змінено умови договору, щодо розміру орендної плати, урахування індексу інфляції тощо, підстави вважати, що орендар неналежним чином виконував умови договору щодо виплати орендної плати відсутні.

Як уже вказувалось, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі»визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З цього випливає обов`язок орендодавця надати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно до частини восьмої статті 33 вказаного Закону оформлення відповідних правовідносин сторін здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі.

Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк.

Правочин, на підставі якого здійснюється продовження орендних прав та обов`язків, у силу загальних приписів ЦК України щодо порядку укладення, зміни та розірвання договорів має бути вчинений у тій самій формі, що й первісний договір оренди.

У випадку недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди спір про укладення такої угоди, зміни та розірвання первісного договору вирішується судом (статті651,652 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частина друга статті 16 ЦК України передбачає, зокрема, такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом, як визнання права, визнання правочину недійсним, зміна та припинення правовідношення.

Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі кореспондує передбаченому пунктом 6 частини другої статті 16 ЦК України способу захисту порушеного права шляхом зміни правовідношення та відповідає підставам виникнення, припинення та зміни прав та обов`язків сторін за статтею 11 цього Кодексу.

Тож статтею 33 Закону України «Про оренду землі»у відповідній редакції, чинній у спірний період, визначено як підстави поновлення договору оренди землі, так і порядок такого поновлення шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди землі. Право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означають право сторони на звернення до суду для укладення додаткової угоди.

Вказаний висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19).

Відповідно до п. 67 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року № 908/299/18 якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, про задоволення первісного позову ФГ «Стімул-73», у якого виникло переважне право на укладення договору оренди та визнання додаткової угоди між Фермерським господарством «Стімул -73» та ОСОБА_2 укладеною на тих самих умовах та на той самий строк 5 років. Відповідно, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції від 15.09.2019 року, ФГ «Стімул-73» при зверненні до суду із позовом сплатило 1921 грн. в рахунок судового збору які у силу ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 133, 135, 137, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства «Стімул - 73» - задовольнити.

Визнати додаткову угоду між Фермерським господарством «Стімул 73» (ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ): 21282072) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний податковий номер): НОМЕР_2 ) про поновлення Договору оренди земельної ділянки № б/н від 25.04.2014 року зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про інше речове право: 5841439 від 29.05.2014 року кадастровий номер земельної ділянки: :02:002:0022 укладеною на тих самих умовах та на той самий строк, в наступній редакції:

Додаткова угода про поновлення

Договору оренди земельної ділянки б/н від 25.04.2014 року зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про інше речове право: 5841439 від 29.05.2014 року кадастровий номер земельної ділянки: :02:002:0022

с. Григорівка «___»_________ 2019 року

ОСОБА_2 , іменований в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та Фермерське господарство«СТІМУЛ-73» в особі голови ОСОБА_5 , що діє на підставі статуту фермерського господарства, іменований в подальшому «Орендар», з другого боку уклали цю угоду та вирішили:

1. Поновити строк дії договору оренди земельної ділянки № б/н від 25.04.2014 року зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про інше речове право: 5841439 від 29.05.2014 року, на тих самих умовах та на той самий строк - 5 років

2. Всі інші умови вищевказаного договору не заціплені даною угодою, залишаються незмінними

3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки № б/н від 25.04.2014 року зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про інше речове право: 5841439 від 29.05.2014 року та набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації.

Додаткова угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, одна з яких знаходиться у орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його державну реєстрацію

Реквізити сторін:

«Орендодавець» «Орендар»

Фізична особа: Юридична особа:

ОСОБА_2 Фермерське господарство «СТІМУЛ-73»

Ідентифікаційний код:, Код ЄДРПОУ 21282072, адреса: 75200,

паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Херсонська область, Чаплинський район,

28.04.2006 року Чаплинський РВ УМВС смт. Чаплинка, вулиця Лесі Українки 35 А

України в Херсонській області В особі Голови Котелевича С.С.

Адреса: с.Григорівка, Чаплинський р-н,

Херсонська область, проспект Новікова,

27

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. номер НОМЕР_2 на користь Фермерського господарства «Стімул-73» () судовий збір в розмірі 1921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко