У Х В А Л А

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

06 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Дем`ян Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

01 квітня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини, надання дозволу на спілкування з дитиною, мотивуючи тим, що обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, вони виникають з одних правовідносин.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив залишити зустрічну позовну заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ЦПК України та надати строк на усунення недоліків.

Позивач в судовому засіданні підтримала думку свого представника.

Відповідач в судовому засіданні просив прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом. Пояснив, що судовий збір не сплатив, однак готовий оплатити половину розміру судового збору із позовної заяви. Просив встановити розмір аліментів в сумі 1500,00 гривень.

Відповідно до положень ч.2 ст.193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, також відповідно до ч.3 ст.193 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється..

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102,00 гривень.

Відповідно до п.2.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року, що набрав чинності з 01.09.2015 року) із змінами внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 гривень.

Варто також зазначити, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані роз`яснення: подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Як вбачається із змісту прохальної частини зустрічної позовної заяви в такій об`єднано три позовні вимоги немайнового характеру : розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, надання дозволу на спілкування з дитиною, які є вимогами немайнового характеру і за які позивач повинен сплатити судовий збір. Кожна позовна вимога є об`єктом справляння судового збору.

Тобто, при зверненні до суду позивач має сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу ( 908,00грн. х3) тобто в сумі 2724,00 грн.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання позовної заяви є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовною заявою.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001, зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено нормами ЦПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Невиконання позивачем наведених вимог процесуального законодавства має правові наслідки.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію)сплачується судовий збір.

Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина четверта статті 177 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 185 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 257 ЦПК).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, « .... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Проте в порушення зазначених норм, відповідач звертаючись до суду із зустрічним позовом не зазначив усіх сторін справи, а саме не вказав себе позивачем за зустрічним позовом, хоча ним підписана зустрічна позовна заява, а зазначив себе як відповідача за зустрічним позовом.

Згідно з ч. 3 ст.13ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд звертає увагу на те, що позовна вимога - це прохання позивача до суду, яке наводиться у резолютивній (прохальній) частині позовної заяви. Позовні вимоги відповідають предмету позову.

Позов в цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, який проявляється в матеріально-правовій заінтересованості.

Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Всупереч вищезазначеному відповідач не заявляє вимогу процесуального чи матеріального характеру, а у резолютивній частині зустрічної позовної заяви у п.4 вимоги - просить відмовити у задоволенні п.3 позовних вимог, тим самим виставляє своє заперечення на позовні вимоги ОСОБА_1 .

Окрім того, пунктом 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цих же осіб, які вказані у позові, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цих же осіб, які вказані у позові, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що суперечить п. 10 ч. 3ст. 175 ЦПК України. Зазначені відомості можуть бути оформлені шляхом складання письмової заяви або іншим зручним для позивача способом.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про прийняття зустрічної позовної заяви у справі неможливо, вважаю за необхідне зустрічну позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, не сплачено судовий збір, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк зустрічна позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185,194, 258-260 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини, надання дозволу на спілкування з дитиною - залишити без руху.

Повідомити позивача за зустрічним позовом про необхідність усунути зазначені недоліки зустрічної позовної заяви в строк, що не перевищує п`яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Роз`яснити, що інакше зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту ухвали з врахуванням днів на відпочинок 12.04.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца