Постанова

Іменем України

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 335/7587/19

провадження № 61-19705св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2020 року у складі судді Калюжної В. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 рокуу складі колегії суддів: Гончар М. С., Маловічко С. В., Подліянової Г. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» (далі - ПАТ «Запоріжгаз») про захист прав споживача, визнання незаконним рішення комісії, зобов`язання повернути сплачену суму коштів та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що у 2005 році за його рахунок співробітниками Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Запоріжгаз» у його будинку було встановлено лічильник газу марки G-4 САМЗАГ № 3246410.

27 лютого 2018 року старшим контролером відповідача при огляді лічильника газу було складено акт про порушення № , відповідно до якого виявлено втручання у роботу лічильника, згідно з розділом ХІ глави 2 пункту 1, однак йому було залишено ще один акт про порушення з цією ж датою, тим самим контролером та з таким же номером, однак у ньому були вказані зовсім інші порушення, відповідно до розділу ХІ глави 2 пункту 1.5.

Зазначав, що в його присутності акти не складалися, несанкціонованого підключення приладів у нього не було.

28 лютого 2018 року був складений протокол № направлення засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) на експертизу, відповідно до якої виявлено несанкціоноване втручання в його роботу.

12 червня 2018 року він отримав від відповідача акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості на загальну суму 76 273,98 грн.

15 червня 2018 року відповідачем винесено повідомлення про припинення розподілу природного газу та встановлено десятиденний строк погашення заборгованості. У зв`язку з тяжким фінансовим становищем, він не міг сплатити вказану заборгованість, тому 02 липня 2018 року було укладено договір реструктуризації боргу № 1052704, відповідно до якого ним було сплачено 49 579,50 грн.

05 січня 2019 року він отримав висновок експертного трасологічного дослідження № 825-18, відповідно до якого, лічильник газу G-4 САМЗАГ № 3246410 механічному впливу з метою несанкціонованого доступу до частини лічильного пристрою не піддавався.

Оскільки при демонтажі лічильника не були складені акти щодо пошкодження лічильника, а були виявлені пошкодження через 12 днів після демонтажу, вважав що відповідач порушив його право, шляхом введення в оману для укладення договору реструктуризації заборгованості.

09 липня 2019 року ним отримано повідомлення про припинення розподілу природного газу на підставі заборгованості у розмірі 26 692,48 грн, заходи заплановані на 12 липня 2019 року.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним рішення комісії ПАТ «Запоріжгаз», оформлене протоколом від 14 березня 2018 року № 500 про затвердження акту про порушення від 27 лютого 2018 року, а саме несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ та проведення на підставі цього рішення перерахунку об`ємів природного газу за період з 28 серпня 2017 року до 27 лютого 2018 року у сумі 76 273,98 грн; зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» повернути виплачену суму у розмірі 49 579,50 грн та стягнути з товариства на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскарження рішення комісії про задоволення акту про порушення та нарахування (донарахування) об`ємів природного газу та акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту, оскільки рішення комісії про задоволення акту про порушення, яке оформлено протоколом від 14 березня 2018 року № 500 та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 08 червня 2018 року є внутрішніми документами підприємства і не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити вартість донарахованого об`єму та відповідно не належать до актів у розумінні статті 16 ЦК України. Такі документи, не є обов`язковими до виконання ненормативними актами, вони лише фіксують факти, а отже, певних обов`язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси.

Суд зазначив, що ПАТ «Запоріжгаз» належним чином задокументував порушення позивачем Кодексу газорозподільних систем.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2020 року змінено у мотивувальній частині, виклавши її у редакції постанови.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач не спростував факт пошкодження цілісності пломби заводу-виробника на лічильнику, що саме по собі є кваліфікуючою ознакою того, що лічильник експлуатується з порушенням законодавства. Тобто, пошкодження пломби є підставою, у розумінні вимог Кодексу газорозподільних систем, для визнання такого факту як несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ.

При цьому, апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні вимог про визнання незаконним рішення комісії, оформленого протоколом від 14 березня 2018 року № 500 та проведення на його підставі перерахунку через те, що оскарження рішення відповідача щодо факту прийняття рішення комісією про задоволення акту про порушення та нарахування (донарахування) об`ємів природного газу та акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту, оскільки у задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю та необґрунтованістю.

Решта позовних вимог є похідними від основної, тому вони також не підлягають задоволенню.

При цьому, апеляційний суд зазначив відповідачем Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали належної оцінки тому, що в матеріалах справи наявні чотири різні за змістом акти про порушення, що свідчить про те, що вони підроблювалися відповідачем на власний розсуд.

Суди не звернули увагу на те, що жодних пошкоджень лічильника при складанні акту про порушення виявлено не було, а такі були зафіксовані вже через 12 днів після його зняття.

Звертає увагу, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки наданого ним висновку експертного трасологічного дослідження від 05 січня 2019 року № 825-18, відповідно до якого, лічильник газу G-4 САМЗАГ № 3246410 механічному впливу з метою несанкціонованого доступу до частини лічильного пристрою не піддавався.

Вказує, що апеляційний суд безпідставно вказав, що він визнавав факт пошкодження пломби на лічильнику. Більш того, вказана обставина сама по собі не може бути беззаперечним доказом втручання у роботу лічильника, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 311/2316/16-ц (провадження № 61-33717св18).

Зазначає, що посилання апеляційного суду на правові висновки Верховного Суду у справах № 321/1287/18 та 348/2641/17, є безпідставними у цій справі, оскільки в ній встановлено інші фактичні обставини.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги - безпідставними, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

27 лютого 2018 року старшим контролером ПАТ «Запоріжгаз» за участю споживача ОСОБА_1 , при огляді лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 , було складено акт про порушення № 1052704 (а. с. 7), відповідно до якого виявлено втручання у роботу лічильника, згідно з розділом ХІ глави 2 пункту 1, та акт про порушення № від 27 лютого 2018 року відповідно до розділу ХІ глави 2 пункту 1.5., а саме: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (а. с. 8).

28 лютого 2018 року був складений протокол № направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, відповідно до якої виявлено несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ (а. с. 9).

12 березня 2018 року за результатами дослідження винесено акт експертизи лічильника газу № 0316, у якому зазначено про виявлення несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, а саме: пошкодження пломби заводу-виробника, встановленої з лівої сторони лічильного механізму (відсутній центральний фрагмент пломби), що надає доступ до фіксуючого гвинта лічильного механізму. Наявний доступ в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні (а. с. 10).

14 березня 2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, розглянуто акт про порушення від 27 лютого 2018 року № 1052704, у присутності споживача, прийнято рішення про задоволення акту, що оформлено протоколом від 14 березня 2018 року № 500.

У той же день, 14 березня 2018 року, комісією розглянуто акт про порушення від 27 лютого 2018 року № , який скасовано (а. с. 96).

На підставі акту про порушення від 27 лютого 2018 року № 1052704, протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 14 березня 2018 року № 500, було складено акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості від 08 червня 2018 року у сумі 76 273,98 грн (а. с. 13).

08 червня 2019 року ПАТ «Запоріжгаз» складено рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу та його вартості у розмірі 76 273,98 грн (а. с. 14).

З огляду на висновок експертного трасологічного дослідження від 03 січня 2019 року № 825-18, який було проведено за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Мінасової Г. М., лічильник газу G-4 САМЗАГ № 3246410 механічному впливу з метою несанкціонованого доступу до частини лічильного пристрою не піддавався (а. с. 16-21).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно з пунктом 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільних систем, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Отже, зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Пунктом 3.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Порядок періодичної повірки засобів вимірювальної техніки по об`єктах побутових споживачів (населенню), вузлів обліку та їх складових врегульовано главою 8, 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, засобом вимірювальної техніки є технічний засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання (частина четверта статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Пунктом 4 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що оператор газорозподільної системи при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право:

- оглядати комерційний вузол обліку природного газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження засобу вимірювальної техніки, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в засіб вимірювальної техніки, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу);

- здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу (за їх наявності);

- перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки (відміток про повірку в паспортах засобів вимірювальної техніки), що входять до складу комерційного вузла обліку природного газу.

До порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (комерційного вузла обліку природного газу, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання у засіб вимірювальної техніки, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою оператора газорозподільної системи чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза, порядок проведення якої передбачено Кодексом газорозподільних систем та пунктом 3.3 Положення.

Пунктом 3.3.1 Положення передбачено, що експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації. Після виконання цих робіт проводиться позачергова повірка лічильника згідно з ДСТУ 2708-99 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення». Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи (пункти 3.3.3.1-3.3.3.4 Положення).

Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99. Лічильник газу запаковується в поліетиленовий пакет, який пломбується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації і направляється: на встановлення у споживача - у разі визнання комісією лічильника газу придатним до застосування; на ремонт - у разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та рекомендації щодо проведення ремонту лічильника газу. У разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та висновків щодо неможливості проведення ремонту, лічильник газу передається споживачеві.

Системний аналіз цих положень законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі встановлення непридатності лічильника до використання про це прямо вказується у акті експертизи із зазначенням виявлених у його роботі недоліків.

Несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (пункт 4 глави 1 розділ І Кодексу газорозподільних систем).

Отже, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення факту, а не можливості, несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу), про що може свідчити встановлений факт несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника).

Змінюючи мотиви відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив з того, що позивач не спростував факт пошкодження цілісності пломби заводу-виробника на лічильнику, що саме по собі є кваліфікуючою ознакою того, що лічильник експлуатується з порушенням законодавства. Тобто, пошкодження пломби є підставою, у розумінні вимог Кодексу газорозподільних систем, для визнання такого факту як несанкціоноване пручання у роботу ЗВТ.

Проте, судом апеляційної інстанції не було враховано наведених норм права, не забезпечено повного та всебічного розгляду справи та не враховано, що сам по собі факт пошкодження пломби не є підтвердженням несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу).

Крім того, суд апеляційної інстанції не перевірив та не надав належної правової оцінки доводам позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що жодних пошкоджень лічильника при складанні акту про порушення виявлено не було, а такі були зафіксовані вже через 12 днів після його зняття.

Також не було надано правової оцінки та не відхилено доводів заявника про те, що сторонами були надані копії актів про порушення, із суперечливою інформацією.

Верховний Суд також погоджується з доводами заявника про те, що посилання апеляційного суду на правові висновки Верховного Суду у справах № 321/1287/18 та 348/2641/17, є помилковими, оскільки у цій справі встановлено інші фактичні обставини.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що позов було подано до ПАТ «Запоріжгаз», рішення суду першої інстанції було ухвалено також за участі цієї юридичної особи, проте апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні відповідачем вже зазначено АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», без будь-якого вирішення питання про заміну сторони у справі та процесуального оформлення.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини третьої 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, збирати та надавати оцінку доказам, апеляційний суд не забезпечив повного та всебічного розгляду справи, то справу необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк