УХВАЛА

13 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 472/1285/17

провадження № 61-42794св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом),

відповідачі: ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом), Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області, про визнання наказів незаконними і їх скасування, скасування державної реєстрації права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування наказу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2018 року, ухвалене у складі судді Кучерявенка С. С., та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2018 року, прийняту колегією у складі суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області, про визнання наказів незаконними та їх скасування, скасування державної реєстрації права власності.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування наказу.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15 квітня 2017 року № 14-4703/14-17-СГ про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована за межами населеного пункту на території Катеринівської сільської ради Веселинівського району, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 17 червня 2017 року № 14-8694/14-17-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 без зміни цільового призначення земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :03:000:0629, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Катеринівської сільської ради Веселинівського району, та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0629.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 у відшкодування судового збору по 1 120 грн з кожного.

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2018 року - без змін.

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2018 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження.

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частиною третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя зі складу суду дійшов такого висновку. Про призначання справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

У зв`язку із відсутністю підстав, встановлених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України та наявністю обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду.

З урахуванням категорії і складності справи касаційний суд дійшов висновку про необхідність перегляду судових рішень колегією суддів суду касаційної інстанції у складі п`яти суддів (частини четверта, одинадцята статті 34 ЦПК України).

У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України (частина перша статті 402 ЦПК України).

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області, про визнання наказів незаконними і їх скасування, скасування державної реєстрації права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування наказу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук