Ухвала

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 447/2517/14-ц

провадження № 61-5120ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 лютого 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Роздільське гірничо-хімічне підприємство «Сірка», Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення компенсації за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

У 2014 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Роздільське гірничо-хімічне підприємство «Сірка», Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, у якому просив стягнути з відповідача державного підприємства «Роздільське гірничо-хімічне підприємство «Сірка» на свою користь різницю між середнім заробітком за час вимушеного прогулу та виплатами по безробіттю у розмірі 95 855, 73 грн, середній заробіток за час затримки виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 листопада 2013 року за період з 22 листопада 2013 року по 12 серпня 2014 року у розмірі 87 134, 88 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 18 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з державного підприємства «Роздільське гірничо-хімічне підприємство «Сірка» на користь ОСОБА_1 різницю між середнім заробітком за час вимушеного прогулу та виплатами по безробіттю, одержаними у центрі зайнятості у розмірі 10 621, 06 грн.

Стягнуто з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 22 листопада 2013 року за період 23 листопада 2013 року до 09 лютого 2016 року в розмірі 123 509, 70 грн.

Стягнуто з державного підприємства «Роздільське гірничо-хімічне підприємство «Сірка» та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000, 00 грн.

26 березня 2021 року Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України засобами поштового зв`язку надіслало до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 лютого 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270 грн.

Ціна позову в цій справі становить 192 990, 61 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 250 = 567 500 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 лютого 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Роздільське гірничо-хімічне підприємство «Сірка», Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення компенсації за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков