КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 759/5447/18 Головуючий у 1 інстанції: Величко Т.О.
провадження №22-ц/824/1326/2021 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування збитків (матеріальної шкоди), заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 25.07.2017 року на проспекті Г.Сталінграду у напрямку проспекту Бандери в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Hyundai", (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який належить позивачу, автомобіля "Honda" (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), яким керував відповідач ОСОБА_2 та автомобіля "ВАЗ" (державний номерний знак НОМЕР_3 ), яким керував ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 13.09.2017 року у справі №756/10410/17 провадження за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП, при цьому у вказаній постанові зазначається, що водії порушили правила дорожнього руху, що призвело до ДТП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у АТ "СГ "ТАС".

Зазначав, що 14.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до вказаної страхової компанії з повідомленням про ДТП та 28.11.2017 року із заявою про страхове відшкодування.

08.12.2017 року він знову звернувся до страхової компанії з проханням надати копії документів, що стали підставою для розрахунку суми збитків, на що отримав відповідь 26.01.2018 року, у якій зазначалось, що матеріальний збиток згідно Звіту №1542/17 від 25.11.2017 року ТОВ "ЕАК "Фаворит" становить 102 924 грн. 55 коп., але копії документів не було додано.

Не погоджуючись з розрахунком, 30.01.2018 року позивач направив відповідачу заяву про перегляд прийнятого рішення. Також, для об`єктивності розгляду справи він 26.10.2017 року звернувся до СОД ФОП ОСОБА_5 та уклав два договори: №675/10-17 про проведення експертної оцінки та №675//10-17/1 про проведення експертної оцінки, на виконання яких було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого розмір матеріального збитку склав 168 790 грн. 30 коп., який включає в себе пошкодження передньої частини автомобіля та 125 168 грн. 90 коп., який вирахуваний з вартості пошкодження задньої частини автомобіля.

Згідно зі страховим полісом розмір страхової суми на одного потерпілого становить 100 000 грн. Також звертав увагу суду, що в даному ДТП водій ОСОБА_2 спричинив йому матеріальну шкоду в сумі 168 790 грн. 30 коп., пошкодивши передню частину автомобіля, а вже потім водій ОСОБА_3 наніс додаткове пошкодження, та в результаті знищив його автомобіль.

Оскільки страхова компанія виплатила йому лише 51 462 грн. 28 коп. страхового відшкодування, то він звернувся до суду та просив стягнути з відповідача ПрАТ "Страхова група "ТАС" 48 537 грн. 72 коп., з відповідача ОСОБА_2 68 790 грн. 30 коп. та стягнути з відповідачів сплачений ним судовий збір в сумі 1 173 грн. 28 коп. Також додатково пояснив, що вказаний автомобіль на даний час він вже продав.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, за яким позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року без змін. Зазначає, що позивач отримав суму коштів у розмірі, що перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, тому вимоги позивача про стягнення додаткового відшкодування у сумі 117 328 грн. 02 коп. не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги полягають у стягненні суми, яка перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, тобто безпідставному збагаченні.

ОСОБА_1 , подав до суду пояснення на відзив, в якому зазначає, що ним в повній мірі підтверджено позовні вимоги та просив суд розглянути та задовольнити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Киівськаого апеляційного суду від 22 липня 2020 року клопотання ОСОБА_1 задоволено і призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Висновок експерта ОСОБА_7 від 16 листопада 2020 року за №13-3/623 отриманог судом 01 грудня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір, судом першої інстанції не взято до уваги звіти про визначення вартості матеріального збитку, №675/10-17 та № 675/10-17/1, складені СОД ФОП ОСОБА_5 , оскільки відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ №42/5/2092 від 24.11.2003 року у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату, а у разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Судом встановлено, що відповідачі для проведення огляду та складення звіту не викликались.

Також на час розгляду справи судом встановлено, що позивачем було реалізовано транспортний засіб «Hyundai» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який належав позивачу, про що позивач також повідомив експерта, а відповідачі заперечували про проведення судової експертизи на підставі матеріалів справи без огляду транспортного засобу, оскільки вважали, що об'єктивно неможливо буде відповісти на поставлені судом питання експерту, оскільки наявні у матеріалах справи висновки спеціалістів різняться за встановленими в них обставинами, що не надасть можливість встановити дійсні обставин справи.

Саме за таких обставин суд погодився з висновком Звіту №1542/17 від 25.11.2017 року, наданим ТОВ «ЕАК «Фаворит».

Проте, рішення суду першої інстанції зазначеним вище вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Встановлено, що 25 липня 2017 року на проспекті Г.Сталінграду у напрямку проспекту Бандери в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який належить позивачу, автомобіля «Honda» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), яким керував відповідач ОСОБА_2 та автомобіля "ВАЗ" (державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 13.09.2017 року у справі №756/10410/17 провадження за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП, при цьому у вказаній постанові зазначається, що водії порушили правила дорожнього руху, що призвело до ДТП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС».

Встановлено, що 14.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до вказаної страхової компанії з повідомленням про ДТП та 28.11.2017 року із заявою про страхове відшкодування.

Також судом встановлено, що 08.12.2017 року він знову звернувся до страхової компанії з проханням надати копії документів, що стали підставою для розрахунку суми збитків, на що отримав відповідь 26.01.2018 року у якій зазначалось, що матеріальний збиток згідно Звіту №1542/17 від 25.11.2017 року ТОВ «ЕАК «Фаворит» становить 102 924 грн. 55 коп., але копії документів не було додано.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ч.4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до п.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

За п.36.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Відповідно до зазначеної вище постанови вбачається, що згідно протоколів про адміністративне правопорушення від 25 липня 2017 року №119208, № 119210, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП, а саме, 12.06.2017 року приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_2 по проспекту Г.Сталінграду у напрямку проспекту С.Бандери, 10А в м. Києві, керуючи автомобілем "Honda" (державний номерний знак НОМЕР_2 ,, виконуючи маневр лівого повороту, не дав переваги в русі автомобілю "Hyundai" (державний номерний знак НОМЕР_1 ), який рухався по Г.Сталінграду в напрямку вулиці Тимошенка. В подальшому водій автомобіля марки "ВАЗ" (державний номерний знак НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_3 , рухаючись по проспекту Г.Сталінграду в напрямку вулиці Тимошенка не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Hyundai" (державний номерний знак НОМЕР_1 ), який стояв після зіткнення з автомобілем "Honda" (державний номерний знак НОМЕР_2 ).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Страховика - АТ «СГ «ТАС» (Відповідач-1 по справі) згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4016844.

Згідно з п.9.4 ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон, Закон про ОСЦПВВНТЗ) страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно абзацу 1 п.12.1 ст.12 Закону про ОСЦПВВНТЗ розмір франшизи, не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. В даному випадку розмір франшизи дорівнює нуль гривень.

Відповідно до ст.6 Закону про ОСЦПВВНТЗ страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п.1.4 ст.1 Закону).

Отже, в розумінні Закону про ОСЦПВВНТЗ ДТП від 25.07.2017 року за участю транспортних засобів позивача - ОСОБА_1 та відповідача - 2 - ОСОБА_2 є страховим випадком та передбачає для Страховика - Відповідача - 1 наслідки, обумовлені ст.22 Закону про ОСЦПВВНТЗ (відшкодування шкоди).

На виконання вимог ст.33, 35 Закону про ОСЦПВВНТЗ позивач 14.06.2017 року звернувся до АТ СГ «ТАС» з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду та 28.11.2017 року із заявою про страхове відшкодування, що була зареєстрована за вхідним номером 01-17-1/1872, додавши постанову Оболонського районного суду міста Києва №756/10410/17 від 13 вересня 2017 року.

Отже, позивачем був наданий повний пакет документів, необхідних відповідачу - 1 для прийняття рішення по справі та здійснення виплати страхового відшкодування.

Згідно з п.35.3 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Проте, позивачу не тільки не було надано документів для ознайомлення, а й не доведено йому підраховану суму.

08.12.2017 року позивачем було подано заяву з проханням надати копії документів, на підставі яких страховиком розраховано розмір збитків за даним страховим випадком з усіма додатками, що підтверджують розрахунок страхового відшкодування та письмово повідомити його (позивача) про розрахований розмір страхового відшкодування за даним страховим випадком та погодити його розмір з ним (позивачем).

За вихідним №1400/393 від 26 січня 2018 року позивачу була надана відповідь АТ «СГ «ТАС», в якій зазначено, що матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля Hyundai(державний номерний знак НОМЕР_1 ) згідно Звіту №1542/17 від 25.11.2017 року ТОВ "ЕАК "Фаворит" становить 102 924 грн. 55 коп. без ПДВ, але копій документів не було надано.

Також зазначено, що згідно ч.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Таким чином, з боку відповідача-1 розрахунок суми страхового відшкодування був здійснений з боку відповідача-1 наступним чином: 102 924 грн. 55 коп. : 2 винних осіб = 51 462 грн. 28 коп., тому пізніше сума 51 462 грн. 28 коп. була сплачена Страховиком позивачу у лютому місяці.

30.01.2018 року позивачем було направлено до Відповідача-1 Заяву про перегляд прийнятого рішення по справі, так як позивач категорично не погодився з розрахунком відповідача-1, оскільки вважає неправомірним вважати нанесену шкоду позивачу спричинену сукупними діями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також не погоджується із сумою страхового відшкодування.

Так як Відповідач-1 не погоджувався переглядати розмір та спосіб підрахунку страхового відшкодування, то позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Суд першої інстанції не дослідив обставини пригоди та помилково зазначив, що шкода транспортному засобу позивача була нанесена сукупними діями.

Відповідно до зібраних матеріалів справи ОСОБА_2 (відповідач-2) вдарив автомобіль позивача в передню частину, чим спричинив йому матеріальну шкоду, а через деякий час ОСОБА_3 наїхав на автомобіль позивача в задню частину автомобіля, проте дії водіїв не є сукупними, нанесені позивачу збитки є різними з боку обох водіїв, та їх не можна ділити пополам, так як автомобіль вдарений в дві різні частини, і матеріальні збитки слід рахувати окремо.

Отже, ОСОБА_2 відповідальний за пошкодження передньої частини автомобіля Позивача, а ОСОБА_3 відповідальний за пошкодження задньої частини автомобіля Позивача.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).

Суд першої інстанції необ`єктивно дослідив докази та визначив розмір матеріальної шкоди згідно розрахунку Страховика, безпідставно відкинувши докази позивача щодо встановлення матеріальної шкоди, які мають однакову юридичну силу.

Оцінка майна представляє собою процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», про що прямо зазначається у ст. ст. 3-5 цього Закону.

Згідно з матеріалами справи позивач 26 жовтня 2017 рою звернувся до СОД ФОП ОСОБА_5 та уклав два договори №675/10-17" про проведення експертної оцінки та №675/10-17/1 про проведення експертної оцінки. На виконання укладених договорів про СОД ФОП ОСОБА_5 10.11.2017 року було складене два звіти: звіт №675/10-17 про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого розмір матеріального збитку складає - 168 790 грн. 30 коп. (даний збиток підрахований лише внаслідок пошкодження передньої частини автомобіля водієм ОСОБА_2 , за який не може відповідати пропорційно водій автомобіля ОСОБА_3 ) та Звіт №675/10-17/1 про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого розмір матеріального збитку складає - 125 168 грн. 90 коп. (який вирахуваний вже з вартості пошкодженого автомобілю, за пошкодження задньої частини автомобіля).

Позивач звертає увагу суду на те, Відповідач-2, як водій автомобілю "Honda" (державний номерний знак НОМЕР_2 ) спричинив йому матеріальний збиток в сумі 168 790 грн. 30 коп. з ПДВ за пошкодження передньої частини автомобіля, а вже після даного пошкодження водій автомобілю "ВАЗ" (державний номерний знак НОМЕР_3 ) наніс додаткові пошкодження, в результаті чого фізично знищив його автомобіль.

Згідно з Полісом АК/4016844 розмір страхової суми на одного потерпілого завданого майну становить 100 000 грн., яка підлягає виплаті Відповідачем-1 (ПАТ «Страхова група «ТАС» позивачу.

Отже, враховуючи розмір страхової суми, що встановлює максимальний розмір страхового відшкодування, позивач просив стягнути недоплачений розмір страхового відшкодування у розмірі 48 537 грн. 72 коп.

Решта коштів, що відповідають розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, підлягають стягненню з Відповідача-2, тобто ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

За ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд першої інстанції необ`єктивно обмежив право на забезпечення доказів, відмовивши у задоволенні клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи на підставі матеріалів справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивачем в підтвердження своїх позовних вимог було надано Звіт №675/10-17 про оцінку вартості матеріального збитку, складений СОД ФОП ОСОБА_5 10.11.2017 року, розмір матеріального збитку відповідно де якого становить 168 790 грн. 30 коп.

Представником Відповідача-1 до матеріалів справи долучено копію Звіту про оцінку вартості матеріального збитку Звіту №1542/17 від, складеного ТОВ "ЕАК "Фаворит", розмір матеріального збитку відповідно до якого становить 118 644 грн. 32 коп.

З огляду на вказане вбачається, що матеріали справи містили два документи з визначення вартості матеріального збитку в різних розмірах.

Таким чином, суд першої інстанції обмежив право позивача на забезпечення доказів, не надаючи можливість експерту з спеціальними технічними знаннями та досвідом встановити розмір матеріальної шкоди, завданого позивачу, в той час коли сам судовий експерт зазначав на можливість проведення експертизи без об'єкту дослідження, але відповідачі також заперечували проти надання дозволу на проведення судової експертизи, тим самим позбавили себе можливості спростувати наданий позивачем Звіт, в той час як Звіт на замовлення Страховика не відповідає діючому законодавству та отриманий неправомірним способом.

Стороною позивача до суду було направлено заяву про повторне призначення судової автотоварознавчої експертизи, зупинення провадження у справі від 08.07.2019 року із зазначенням норм законодавства, де передбачена можливість проведення експертизи без об'єкта дослідження, проте суд першої інстанції повторно відмовив у задоволенні клопотання на підставі заперечень відповідачів.

З огляду на зазначене, позивач просив суд першої інстанції стягнути розмір недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 48 537 грн. 72 коп. з Відповідача-1 (ПАТ «Страхова група «ТАС», адже страхова сума за Полісом АК/4016844 становить 100 000 грн., а Відповідач-1 вже добровільно сплатив 51 462 грн. 28 клоп. на підставі неспростованого доказу - Звіту №675/10-17 на замовлення позивача (за яким встановлений розмір матеріального збитку за пошкодження передньої частини ТЗ, за спричинення якого відповідальний Відповідач-2), а також різницю між справедливим розміром страхового відшкодування (100 000 грн.) та повною сумою матеріального збитку за пошкодження передньої частини (168 790 грн. 30 коп.) з відповідача-2 ( ОСОБА_2 ) у сумі 68 790 грн. 30 коп.

Проте, як вбачається з висновку експерта ОСОБА_7 від 16 листопада 2020 року за №13-3/623:

Питання 1.

Ринкова вартість автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер

НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної події, яка трапилась 25 липня 2017 року, становила: 242 953,15 грн. (двісті сорок дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три гривні 15 коп.).

Питання 2.

Ринкова вартість автомобіля «HyundaiTucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної події, яка трапилась 25 липня 2017 року, становила: 65 135,32 грн. (шістдесят п`ять тисяч сто тридцять п`ять гривень 32 коп.).

Питання 3.

Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля

«Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 за пошкодження передньої

частини, станом на 25 липня 2017 року, складала: 122 795,67 грн. (сто двадцять

дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять гривень 67 коп.).

Питання 4.

Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 за пошкодження задньої частини, станом на 25.07.2017, складала: 55 022,16 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч двадцять дві гривні 16 коп.).

Отже, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля

«Hyundai Tucson (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) за пошкодження передньої

частини, станом на 25 липня 2017 року, складала: 122 795 грн. 67 коп.

Оскільки ПАТ «Страхова група «ТАС» вже добровільно сплачено 51 462 грн. 28 коп. відповідно до страхової суми за Полісом АК/4016844, яка становить 100 000 грн., то з ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає до стягнення 48 537 грн. 72 коп. (100 000 грн. - 51 462 грн. 28 коп.), а з ОСОБА_2 підлягає до стягнення 22 795 грн. 67 коп. матеріальної шкоди (122 795 грн. 67 коп.- 100 000 грн.).

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СГ «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування збитків (матеріальної шкоди), заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за Договром (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4016844 в сумі 48 537 грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість матеріальної шкоду в сумі 22 795 грн. 67 коп.

Також, в порядку ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 891 грн. 68 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування збитків (матеріальної шкоди), заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) страхове відшкодування за Договром (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4016844 в сумі 48 537 (сорок вісім тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) вартість матеріальної шкоду в сумі 22 795 (двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять) грн. 67 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 891 (вісімсот дев`яносто одну) грн 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 891 (вісімсот дев`яносто одну) грн 68 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст складено 12 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: