Справа № 216/1935/21
провадження 2-з/216/47/21
УХВАЛА

іменем України

08 квітня 2021 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просив, в порядку поділу майна подружжя, визнати спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , житловий будинок з господарчим побутовими будівлями і спорудами; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частини об`єкту нерухомого майна, а також судові витрати у справі.

Разом із позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та має наступні характеристики та складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 30,4 кв.м., загальною площею 54,7 кв.м., з господарчими та побутовими будівлями і спорудами: сарай-Б, літня кухня-В, вбиральня-Г, огорожа 1-2, водо колонка-І, замощення-II (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 10).

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заяву розглянуто за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали заяви, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що вимоги заявника про забезпечення позову підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Відповідно до змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу та спір щодо його поділу, позивачем доведено те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду. А тому накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог, тобто буде сприяти ефективному захисту прав позивача.

Таким чином, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити частково та вжити захід забезпечення позову передбачений п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, оскільки саме такий вид забезпечення позову зможе забезпечити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, та не створить негативних наслідків для відповідача.

Що стосується застосування вимог статті 154 ЦПК України, слід зазначити, що суду не надано доказів та не встановлено на даний момент наявність підстав, передбачених п.1.2, ч. 3 ст. 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та має наступні характеристики та складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 30,4 кв.м., загальною площею 54,7 кв.м., з господарчими та побутовими будівлями і спорудами: сарай-Б, літня кухня-В, вбиральня-Г, огорожа 1-2, водо колонка-І, замощення-II (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 10).

Зустрічне забезпечення не застосовується.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки, до 08.04.2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О.Кузнецов