Справа № 493/1115/19
Провадження № 2/493/69/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про скасування права власності та державної реєстрації на автогараж та зобов`язання його звільнення, стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_5 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 про скасування права власності та державної реєстрації на гараж та зобов`язання його звільнення посилаючись на те, що підставою набуття права власності ОСОБА_4 на автогараж та його державної реєстрації стало неіснуюче рішення Балтського районного суду Одеської області б/н від 24.03.2006 року, що підтверджується довідковим листом Балтського районного суду Одеської області № 01-32/22/2019 від 04.06.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_3 , яка є правонаступником після смерті ОСОБА_5 , оскіьки успадкувала її майно за заповітом, зазначила, що 18.06.1975 року Балтська міська рада Одеської області надала ОСОБА_6 дозвіл на будівництво автогаражу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: вул. Ломоносова, 71-а, м. Балта Одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Після смерті його дружина ОСОБА_5 не оформила право власності на спадкове майно у вигляді зазначеного вище автогаражу, згідно чинного законодавства України.

01.02.2006 року ОСОБА_5 будь-яких договорів купівлі - продажу автогаражу із ОСОБА_4 не укладала.

Крім того, позивачка звертає увагу суду на те, що за життя ОСОБА_5 не приймала участі у будь-яких судових засіданнях, та не отримувала рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.06.2006 року, яке б стосувалося предмета спору нерухомого майна - автогаражу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Просить суд скасувати право власності та державну реєстрацію, яка проведена Балтським РБТІ від 24.07.2006 року за № 90, сторінка 50 в Книзі № 41 на гараж № НОМЕР_1 за ОСОБА_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_4 негайно звільнити автогараж № 11 за ОСОБА_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з останнього судові витрати, які понесені позивачем.

Рух справи у суді

19.06.2019 року ОСОБА_5 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_4 про скасування права власності та державної реєстрації на автогараж та зобов`язання його звільнення.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 25.06.2019 року відмовлено у відкритті провадження по даній цивільній справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.03..2020 року скасовану ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 25.06.2019 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 20.05.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про скасування права власності та державної реєстрації на автогараж та зобов`язання його звільнення та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 18.08.2020 року замінено позивача ОСОБА_5 на ОСОБА_3 , у зв`язку зі смертю первісного позивача.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 01.12.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Кресюн В.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що неіснуюче рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_4 набув право власності на автогараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не могло породити право власності в інтересах ОСОБА_4 на гараж.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Івасишин В.П. просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_4 звернувся за допомогою до адвоката з приводу купівлі-продажу автогаражу за адресою: АДРЕСА_1 , передав йому документи, що стосувалися справи, а згодом отримав рішення суду, яке не викликало у нього сумнівів в його достовірності, оскільки воно містило в собі усі належні атрибути судового рішення.

Фактичні обставини справи

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, оцінивши наявні докази в матеріалах справи судом встановлені наступні фактичні обставини.

29.05.1975 року виконавчим комітетом Балтської міської ради депутатів працюючих ОСОБА_6 було надано дозвіл на проведення робіт на земельній ділянці, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме будівництва автогаража № 11, розмірами 6х3,5 м., підтвердженням чого є копія дозволу на проведення робіт від 29.05.1975 року (а.с.110).

З копії рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 березня 2006 року вбачається, що визнано таким, що відбувся договір купівлі-продажу автогаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_4 визнано право власності на вищевказаний автогараж, який раніше належав ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23).

К вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11313856 від 24.07.2006 року, виданого Балтським районним бюро технічної інвентаризації, за ОСОБА_4 на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2006 року зареєстровано право власності на автогараж № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 90 в Книзі № 41, стор. 51 (а.с.112).

Згідно обліково-статистичних карток Балтського районного суду Одеської області за 2006 рік цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автогаражу, не існує, а згідно акту інвентаризації усіх справ за 2014 рік, така справа до архіву Балтського районного суду Одеської області не передавалась, що підтверджується копією листа щодо неможливості видачі копії рішення, виданого Балтським районним судом Одеської області від 04.06.2019 року (а.с.29).

Як вбачається з копії заповіту від 01.11.2018 року, ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_3 наступне: «Все моє майно, де б воно не було, і з чого б не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я матиму право, заповідаю ОСОБА_3 » (а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.06.2019 року (а.с.31).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Вирішуючи спірне питання, яке пов`язане зі скасуванням права власності та державної реєстрації на автогараж та зобов`язання його звільнення, суд виходив з наступного.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Зважаючи на те, що підставою набуття права власності ОСОБА_4 на автогараж та його державної реєстрації стало неіснуюче рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2006 року, суд вважає вимоги позивача правомірними, які підлягають задоволенню.

Представник позивача подав до суду заяву про стягнення на користь позивача сплаченого судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справ, які складаються з: коштів на придбання пального для використання власного транспорту для участі в судовому засіданні 03.06.2019 року, 10.06.2019 року, 18.08.2020 року, 01.12.2020 року, 01.03.2021 року в загальній сумі 1229,67 грн.; коштів витрачених на виїзд 11.03.2020 року до м. Одеси для розгляду справи Одеським апеляційним судом, залізничним транспортом в сумі 84,00 грн.; витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн., які підлягають частковому задоволенню, з огляду на слідуюче.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, які підтверджені документально в сумі 2729,40 грн. (а.с. 38, 82, 98).

Не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення коштів на придбання палива для використання адвокатом власного транспорту з тих причин, що судові засідання не були призначені на 03.06.2019 року та 10.06.2019 року. Що стосується інших витрат, суду не надано об`єктивний розрахунок витрат пального, в якому має бути зазначено і офіційно підтверджена відстань між населеними пунктами, марка автомобіля, власник, технічно обґрунтоване та документально підтверджено витрати пального відповідного автомобіля.

В силу ч. 1 ст. 139 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Також підлягають задоволенню витрати, пов`язані з явкою в судове засідання від 11.03.2020 року в сумі 84,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 141, 206, 258, 259, 263, 265,268, 272, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про скасування права власності та державної реєстрації на автогараж та зобов`язання його звільнення, стягнення судових витрат, задовольнити частково.

Скасувати право власності, державну реєстрацію, яка проведена Балтським районним бюро технічної інвентаризації за № 15484250 від 24.07.2006 року на автогараж № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: вул. Ломоносова, 71-а, м. Балта Одеської області, за ОСОБА_4 , набутого на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 24.03.2006 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 звільнити автогараж № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: вул. Ломоносова, 71-а, м. Балта Одеської області.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 2729,40 грн., кошти пов`язані з явкою до суду у розмірі 84 грн., в іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 12.04.2021 року.

СУДДЯ