ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою доТомашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) площею 4,6356 га та на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 15.10.2020 позивач отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, а саме: на земельну ділянку (пай) площею 4,6356 га, яка розташована на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області.

Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на житловий будинок за спадкодавцем. Позивачу надали роз`яснення про те, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно-житловий будинок вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку.

На підставі викладеного, позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 жовтня 2020 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року залучено в якості співвідповідача - ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надали клопотання, в якому зазначили, що не заперечують проти позову та просять розглядати справу без участі їхнього представника.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином шляхом отримання судового виклику, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення та відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.03.2020 року Виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, серія НОМЕР_1 /а.с.10/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) площею 4,6356 га, розташованої на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області та на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав - ОСОБА_2 , яка не прийняла спадщину, оскільки не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк, тому право на спадкування за законом одержала спадкоємець другої черги за законом - позивач ОСОБА_1 , яка є сестрою спадкодавця.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.10.2020 року нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю., ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті рідного брата - ОСОБА_3 на частину спадкового майна, а саме: на земельну ділянку (пай) площею 4,6356 га, розташованої на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області /а.с.13/.

Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на житловий будинок за спадкодавцем.

Відповідно до Договору купівлі-продажу будинку від 09.06.1979 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 /а.с.16/.

Відповідно до довідки Фастівського БТІ №1218 від 05.10.2020 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 по праву приватної власності за ОСОБА_3 не зареєстрований /а.с.17/.

Згідно довідки виконавчого комітету Томашівської сільської ради №11-03/87 від 10.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 за власні кошти похоронила свого брата ОСОБА_4 та на день смерті проживала разом з ним /доглядала його/ та вела спільне підсобне господарство з померлим /а.с.11/.

На запит суду від 31.03.2021 року, надана інформація з Томашівської сільської ради №02-20/310 від 01.04.2021 року з якої вбачається, що при складанні спадкодавцем ОСОБА_3 заповіту та посвідчені його секретарем Великогуляківської сільської ради Фастівського району 12.02.2019 року, реєстр №2, гр. ОСОБА_2 присутня не була. Гр. ОСОБА_2 , 1988 року народження в с. В. Гуляки Фастівського району (теперішня територія Томашівської ОТГ) проживала на території сільської ради лише в літній період та на вихідні дні. ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 в родинних стосунках не перебувала. Опікувалась ним мати гр. ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , яка постійно проживала в с. В. Гуляки. За декілька днів до смерті гр. ОСОБА_3 доглядати забрала його сестра ОСОБА_1 , яка помістила його до лікувального закладу, де він і помер.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Об`єктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також, у даному Листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що спадкодавець за життя набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , однак не встиг за життя здійснити державну реєстрацію будинку у відповідних органах.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом другої черги, після смерті брата - ОСОБА_3 , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому набула право спадкування, але в зв`язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, не має можливості переоформити на своє ім`я спадщину, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1261,1268 ЦК України та статтями 4,10, 76-81, 258-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська