Справа № 449/524/20 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/811/3684/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, посилаючись на те, що 05.09.2018 р. ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» уклали кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідач своєчасно кошти на погашення заборгованості не повернув у зв`язку з чим, станом на 15.04.2020 року має заборгованість в розмірі 11 340,80 грн з яких: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6112,37 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 2934,23 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 1277,97 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими та простроченими; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 516.23 грн - штраф (процентна складова).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Заочне рішення суду оскаржило АТ КБ «ПриватБанк».

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, відмовляючи у задоволені позовних вимог банку, суд першої інстанції не врахував, що 05.09.2018 року відповідачем було підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до підписаної ОСОБА_1 анкети-заяви, останній погодився, що анкета - заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, правилами користування карткою, основними умовами обслуговування складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до анкети-заяви відповідач з Умовами та правилами, Тарифами банку ознайомлений та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись. Більше того, відповідач підтвердив, що в подальшому зобов`язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті Банку. Підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач погодився з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору. Приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком. 05.09.2018 року відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 . Після отримання картки та ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг, відповідач здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Вважає, що суд першої інстанції в порушення ст. 1054 ЦК України безпідставно звільнив відповідача від відповідальності щодо повернення отриманої суми позики, яка підлягає стягненню в повному обсязі. Сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору, кредитування та розрахунок заборгованості здійснено банком на підставі узгоджених сторонами умов кредитування. Після ознайомлення з умовами кредитування, а саме з 05.09.2018 року відповідач почав користуватися кредитними коштами, про що зазначено в розрахунку заборгованості та Виписці по картковому рахунку. Отже, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотною при наданні кредитних коштів. Оскільки, сторони узгодили розмір відсоткової ставки за користування кредитом, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, штраф в паспорті споживчого кредиту від 05.09.2018 року, то позовні вимоги Банку щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 2934,23 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 в розмірі 1277,97 грн. та штрафу 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 516,23 грн. - штраф (процентна складова), підлягають до задоволення повністю.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановлено, що 05.09.2018 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на кредитну картку НОМЕР_1 з терміном дії до 06/22.

При укладенні договору, 05.09.2018 року відповідачем також було підписано Паспорт споживчого кредиту, яким визначено процентну ставку за договором, що становить у пільговий період 0,01 % річних, поза межами пільгового періоду 42 % річних (3,5 % на місяць), встановлено підвищену процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84 % річних, а також розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж 30 днів, а саме (500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій).

Після отримання кредитного ліміту, відповідач користувався кредитними коштами, що вбачається з виписки за договором б/н від 05.09.2018 року (а.с.12)

Відповідно до розрахунку позивача станом на 15.04.2020 року відповідач має заборгованість за договором б/н 05.09.2018 р. в розмірі 11 340,80 грн. з яких: 0,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 6112,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2934,23 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1277,97грн. - заборгованість за відсотками нарахованими та простроченими; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. - комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 516.23 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк», районний суд виходив з того, що як вбачається з доданих до позовної заяви документів, у відповідача відсутня заборгованість за поточним тілом кредиту та за відсотками. Заборгованість за простроченим тілом кредиту вказана у розмірі 6112,37 грн. При цьому, суд виходив з того, що заборгованість за поточним тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту співвідносяться як загальне й окреме, а оскільки заборгованість за тілом кредиту відсутня, то позивачем не доведено правомірність стягнення простроченого тіла кредиту у вказаному розмірі. Відсотки, які повинні були нараховуватися за користування кредитними коштами відсутні, що теж свідчить про відсутність заборгованості за тілом (поточним тілом) кредиту. Тому, позов в частині стягнення з відповідача простроченого тіла кредиту за відсутності в цілому заборгованості за поточним тілом кредиту та інших нарахованих позивачем сум, не підлягає до задоволення.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Як встановлено мтеріалами справи, банк надав позичальнику ОСОБА_1 на підставі укладеного договору б/н від 05.09.2018 р. скористатися сервісом «Миттєва розстрочка». Відповідач скористався послугою «Миттєва розстрочка» 26.09.2018 року, придбавши товар на суму 3850 грн (підтверджується випискою - зарахування коштів за кредитним договором 7126). Сервіс «Миттєва розстрочка» було підключено до картки відповідача та вся його заборгованість по кредитній картці була переведена на умови зазначеної послуги. Використання цієї послуги підтверджується здійсненням відповідачем платежів, про що зазначено у виписці по картковому рахунку. Платежі по сервісу «Миттєва розстрочка» відображені у виписці по рахунку, як щомісячний платіж 26 та 27 числа за послугою «Миттєва розстрочка».

Слід зазначити, що сервіс «Миттєва розстрочка» не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт і підписання окремого кредитного договору не вимагається.

Оформлення кредиту за вказаним сервісом підтверджує збільшення ліміту кредитування та пояснює розмір заборгованості за тілом кредиту.

Більше того, виходячи з виписки по рахунку, відповідач неодноразово здійснював переказ коштів на погашення заборгованості зі своїх карт, у т.ч. з кредитної картки, що підтверджує отримання і користування карткою, а також оформлення послуги оплата частинами саме клієнтом.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за тілом кредиту складається з поточної заборгованості (в розрахунку заборгованості це графа «тіло кредиту на звітню дату») та простроченої (графа «тіло кредиту прострочене на звітню дату»).

Платіж за умовами договору включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, що встанвлені в пасторті кредитування, і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу, сума кредиту вважається простроченною.

Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були поверуті в строк, передбачений договором.

Тому, висновок суду про недоведеність боргу за простроченим тілом кредиту не відповідає обставинам справи та наданим позивачем доказам. Наданий позивачем розрахунок заборгованості судом не спростовано, доказів повернення відповідачем кредиту матеріали справи не містять. Тому, колегія суддів приходить до висновку, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача 6112 грн. 37 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 2934 грн 23 коп. - заборгованость за простроченими відсотками, 500 грн штрафу - фіксовани частини та 452,33 (( 6112,37+2934,23)*5%) штрафу - процентної складової за договором б/н від від 05.09.2018 р., оскільки такі позивачем розраховано з врахуванням паспорта кредитування, підписаного відповідачем. В частині стягнення 1277,97грн заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит слід відмовити, оскільки нарахування таких проведено за ставкою, яка не передбачена паспортом кредитування.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 1853,29 грн судового збору.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 12 квітня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задоволити.

Заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 9998, 93 грн. заборгованості за договором б/н від 05.09.2018 р., з яких 6112 грн. 37 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2934 грн. 23 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, 500 грн штраф - фіксовани частини та 452,33 грн. - штраф процентна складова.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 1853,29 грн судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.