Справа № 212/6963/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання - Яцик А.Д., розглянувши за відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив встановити факт його спільного проживання разом із батьком - ОСОБА_3 на день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказав, що його батько ОСОБА_3 за життя придбав у власність 3/5 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . З 2008 року батько позивача почав хворіти, тому з липня 2008 року позивач почав мешкати спільно із ним однією сім`єю. Із цього часу він взяв на себе всю турботу про батька, допомагав йому фізично та матеріально. У них був спільний сімейний бюджет, вони були пов`язані спільним побутом, позивач також взяв на себе всі турботи про догляд за житловим будинком та прибудинковою територією. ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько помер. У зв`язку із смертю батька, позивач поніс витрати пов`язані із його похованням, та після смерті залишився мешкати у будинку та мешкає в ньому і зараз. Однак, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори він вчасно не з`явився, оскільки вважав, що прийняв спадщину, оскільки мешкав спільно із батьком за однією адресою однією сім`єю. Окрім того, із квітня 2015 року він був мобілізований для несення служби в АТО, у зв`язку із чим не займався оформленням правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач вирішив скористатись своїм правом на прийняття спадщини після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Лосінець С.М. з проханням завести спадкову справу та видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на належне йому майно. Однак нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не надав документів, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 липня 2021 року.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору за подання до суду позову, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 12 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року клопотання позивача задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. копію спадкової справи №41/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 березня 2021 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовну заяву підтримав в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, крім того, зазначила, що вона відмовляється від спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 на корить свого брата - позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.233 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , 1956 року народження, є сином і батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.05.2015 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15 жовтня 2014 року, в якому зазначено місце смерті - місто Кривий Ріг Дніпропетровська область (а.с. 15).

Як вбачається з копії паспорта позивач ОСОБА_1 з 07 грудня 2007 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Згідно договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 13 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І., ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 3/5 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: квартири АДРЕСА_3 , житловою площею 48,9 кв.м., загальною площею 71,4 кв.м., Б-сараю, Г-літньої кухні, Д, Е - сараю, Ж - вбиральні, що підтверджується, витягом з Державного реєстру правочинів №463639 від 13.12.2004 року (а.с.6, 7).

Як вбачається з Акту від 26 липня 2020 року, складеного сусідами та мешканцями будинку АДРЕСА_1 , затвердженого заступником головою Квартального комітету №89 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 фактично проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , 1956 року народження з 14.07.2008 року по момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та вів сумісне домогосподарство (а.с. 22,23).

23 липня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька. Постановою від 23 липня 2020 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через відсутність документального підтвердження факту сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с. 5).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №41/2020, наданої до суду, після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернувся син ОСОБА_1 . Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались (а.с.56-74).

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК він не заявив про відмову від неї.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеним факт того, що на день смерті батька ОСОБА_3 позивач постійно проживав разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , а тому наявні підстави для задоволення позову про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1220, 1221, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках, залежно від складності справи, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж як на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2021 року.

Суддя: М.Д. Власенко