КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5474/2021
справа № 753/9025/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року, постановлену суддею Колесником О.М. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефір О.О., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Плюс», Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєрова Олена Валеріївна, Акціонерне Товаритсво «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна з чужого користування,

У С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефір О.О., ТОВ «Фактор Плюс», ДП «Сетам», ОСОБА_2 , треті особи - Приватний нотаріус КМНО Сєрова О.В., АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна з чужого користування.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії - виселення, відносно квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що 17.04.2008 року будо укладено споживчий кредитний договір № 014/2571/81/70767 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_4 , а також іпотечний договір № 014/2571/81/70767, за умовами якого ОСОБА_4 передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,801 га, кадастровий №:01:072:0010, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також житловий будинок незавершеного будівництва, готовністю 67%, загальною площею 260 кв.м., що розташований на вказаній земельній ділянці, які є власністю іпотекодавця. В цей же день було укладено договір поруки по вищезазначеному кредитному договору, в якому позивач ОСОБА_3 , згідно Додатку №1 до договору поруки до кредитного договору № 014/2571/81/70767 від 17.04.2008 року виступає поручителем ОСОБА_4 . Згідно договору дарування від 20.10.2016 року об`єкт нерухомого майна, а саме квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була подарована ОСОБА_5 - обдаровуваній ОСОБА_3 07.06.2017 року відкрито виконавче провадження, в межах якого ОСОБА_4 виступає боржником, а АТ "Райффайзен Банк Аваль" - стягувачем. Згідно п.3.1 ч.3 договору поруки № 014/2571/81/70767 у випадку невиконання Боржником всіх або окремих взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов`язань. Вказане майно, що належить позивачу, в межах вищезазначеного виконавчого провадження, було виставлено на електронні торги та в подальшому, реалізовано ДП "Сетам". 23.04.2020 року були проведені електронні торги з реалізації вказаного нерухомого майна, що підтверджується протоколом № 476637 проведення електронних торгів, переможцем яких став ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із ухвалою суду, 18.01.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити ухвалу, якою відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуючи тим, що заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у випадку забезпечення позову, не наведено обставин, яким чином якими діями скаржника може ускладнитися виконання рішення суду.

Представник апелянта у суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з тих підстав, що викладені в ній.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду, вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешту є співмірною з позовними вимогами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу визнання електронних торгів недійсними з реалізації іпотечного майна та витребування майна з чужого користування.

Предметом позову є електронні торги , на яких відбулася реалізація квартири АДРЕСА_3 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що зробить неможливим виконання потенційного рішення суду , є обґрунтованим, а т ому судом вірно обрано спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру. При цьому зберігається баланс інтересів сторін, так як квартира не вибуває до вирішення спору судом із власності відповідача ОСОБА_2 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: