Справа № 522/2061/21
Провадження № 2/522/5420/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 квітня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Косіциної В.В., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її сини тривалий час не проживають разом з нею, мають власне житло, проте в добровільному порядки зніматися з реєстрації в її квартирі відмовляються.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, також в ній він зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час, дату і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у нього даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

В даній справі відповідачі належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; двічі не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив. Позивач в свою чергу не заперечував проти винесення заочного рішення, а тому суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, вирішив розглянути справу заочно.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, викладеній в його заяві, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Оскільки справа розглядається в порядку спрощеного провадження, а отже на виготовлення повного тексту в суду є п`ять днів, а тому керуючись положеннями ст. 268 ЦПК датою даного рішення є дата складання його повного тексту 09.04.2021 року.

Судом на підставі доказів наданих позивачем встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . на підставі договору дарування.

Судом встановлено, що за вказаною адресою станом на момент подання позову зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 за адресою реєстрації фактично не проживає, не сплачує комунальні послуги, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі належній його дружині - ОСОБА_4 .

Зазначена квартира була придбана ОСОБА_2 та ОСОБА_4 24.12.2015 року, під час шлюбу, який був зареєстрований 26.08.2011 року, та є їх спільною власністю.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 27) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19-20)

ОСОБА_3 також за адресою реєстрації фактично не проживає, не сплачує комунальні послуги, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , у належному йому приватному будинку за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 28-29).

Зазначені обставини, не заперечуються сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі по справі в квартирі АДРЕСА_1 , наразі з 2011 року не проживають, що вбачається з довідки голови правління ОСББ «Каскад» № 1 від 11.01.2021 року. За комунальні послуги та інші витрати по експлуатації квартири не сплачують кошти. Тягар утримання квартири лежить на позивачеві.

У зв`язку з реєстрацією на спірній житловій площі відповідачів, позивач змушена сплачувати квартплату та плату за комунальні послуги за відповідачів, що ставить позивача також в скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.

Положення статті 317 Цивільного кодексу України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Частиною другої статті 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Суд встановив, що реєстрація відповідача в квартирі, яка є приватною власністю позивачки, створює перешкоди у користуванні останньою своїм майном, що є прямим порушенням статті 319 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 не проживає понад один рік, що підтверджується матеріалами справи, вселитися в квартиру не намагались, в чому ніхто не перешкоджав, не має на даній житловій площі особистих речей, суд доходить висновку, що відповідачі внаслідок відсутності понад встановлені строки в даній квартирі втратили право користування цією квартирою.

За таких обставин, враховуючи те, що реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 створює перешкоди позивачеві у користуванні квартирою, ці перешкоди мають бути усунуті, а тому суд задовольняє вимоги позивача повністю.

Також, судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України та згідно Закону України "Про судовий збір", з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню на користь позивача 908 грн. 00 коп. понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, 316, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 282-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , 1983 року народження, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , 1985 року народження, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Після набрання законної сили, судове рішення є підставою зняття особи з реєстрації місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) судовий збір у загальній сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір у загальній сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 09 квітня 201 року.

Суддя Косіцина В.В.