БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/745/2020
Провадження № 2-р/497/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про роз`яснення судового рішення

13.04.21 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград заяву Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» (надалі ПрАТ «Болградський виноробний завод) про роз`яснення судового рішення Болградського районного суду Одеської області від 05.10.2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Болградський виноробний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2020 року рішенням Болградського районного суду Одеської області по справі №497/745/2020 (а.с.3-4) позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Болградський виноробний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, моральну шкоду, судовий збір.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26.03.2021 року назване рішення залишено без змін.

06.04.2021 року до суду надійшла заява ПАТ «Болградський виноробний завод» про роз`яснення рішення суду, а саме, що розмір середнього заробітку за період затримки розрахунку з 06 лютого 2020 року по 07 серпня 2020 року в сумі 37 157.40 гривень, компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 128.04 гривень, відшкодування моральної шкоди 5000.00 гривень. що стягуються на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області у справі №497/745/2020 від 05.10.2020 року визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів (а.с.1-3).

Про час та місце розгляду даної заяви повідомлялися сторони по справі (а.с.7), та повідомлені належним чином (а.с.8). Однак, в судове засідання не з`явилися.

Представник заявника до суду не прибув, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань до суду не подавав.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала щодо задоволення заяви, та судовий розгляд просила проводити у її відсутність, про що подала письмову заяву (а.с.9).

Суд, вивчивши доводи викладені заявником ПАТ «Болградський виноробний завод» в заяві про роз`яснення судового рішення, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 05.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Болградський виноробний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з 06 лютого 2020 року по 07 серпня 2020 року в сумі 37 157.40 гривень; - компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 128.04 гривень; - в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000.00 гривень; - судовий збір 1 681.60 гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26.03.2021 року назване рішення залишено без змін.

Таким чином, рішення суду набрало законної сили, що відповідає вимогам ст.273 ЦПК України, та підлягає виконанню.

У відповідності з ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз`яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд звертає увагу, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Як на підставу звернення до суду з заявою про роз`яснення судового рішення заявник посилається на невизначеність у рішенні суду від 05.10.2020 року, що суму виплат зазначено без урахування податків і зборів.

Відповідно до п. 21 Постанови ПВСУ «Про судове рішення» №14 від 18.12.2009 року, питання роз`яснення рішення розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом закону роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду. Тому суд при роз`ясненні судового рішення не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, чи змінювати його зміст.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок N 100), застосовується у інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати (пп. «л» п.1 розділу І Порядку).

Усі виплати включаються до розрахунку середньої заробітної плати в тому розмірі, у якому їх нараховано, без виключення сум відрахування на податки.

Справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, а тому суд задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині.

А тому в даному рішенні суду суми, які суд визначив до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки розрахунку, та компенсації втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, розраховувалися без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення. Тобто сума, призначена судом як виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку тощо, зменшується на суму податків і зборів.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 359/10023/16-ц, виклавши правову позицію щодо утримання прибуткового податку із визначених судом сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника.

Що стосується утримання податку із суми, нарахованої як компенсація моральної шкоди за затримку виплати розрахунку при звільненні, слід зазначити таке.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру й обсягу страждань, яких повинен був зазнати працівник у період вимушеного прогулу. Що стосується стягнення податків із суми відшкодування, то тут варто врахувати, що сума, призначена судом як компенсація моральної шкоди, включається до доходу працівника.

Зокрема, відповідно до статті 14 ПК дохід із джерелом походження з України будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України.

А згідно зі статтею 164 ПК до загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку входить, зокрема, і дохід у вигляді відшкодування матеріальної або моральної шкоди, крім відшкодування збитків унаслідок заподіяння матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Обов`язок із нарахування й утримання податку із суми такого доходу покладається на податкового агента, яким є особа, що відшкодовує моральну шкоду. У випадку з відшкодуванням моральної шкоди, заподіяної вимушеним прогулом, податковим агентом стає роботодавець.

Тобто сума моральної шкоди, що стягується з роботодавця на користь працівника на підставі судового рішення, підлягає оподаткуванню. Утримувати податок з такої призначеної судом суми відшкодування повинен роботодавець як податковий агент.

За змістом цивільно-процесуального закону з моменту ухвалення рішення суду набуває такої риси як незмінність. Незмінність рішення виникає до набрання ним законної сили і полягає в тому, що після його проголошення суд, який ухвалив рішення, не має права сам його скасувати або змінити. Зазначене гарантує стабільність судового рішення, забезпечує стабільність правових відносин. Суд в жодному разі не має права вносити будь-які зміни до змісту рішення, зокрема, змінювати первинні висновки мотивувальної та резолютивної частини.

Суд вважає, що мотиви рішення суду не можуть бути підставами при визначені або встановлення порядку виконання такого рішення, в результаті чого змінюється зміст резолютивної частини рішення, оскільки рішення суду не припускає різного тлумачення.

Таким чином, враховуючи, що обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, Конституції та законів України, як право на судовий захист, з метою уникнення неоднозначного тлумачення та усунення суперечок щодо розуміння резолютивної частини рішення Болградського районного суду Одеської області від 05.10.2020 року під час виконання, суд вважає за необхідне роз`яснити наступне.

Керуючись ст.271 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ПрАТ «Болградський виноробний завод про роз`яснення судового рішення Болградського районного суду Одеської області від 05.10.2020 року у справі №497/745/2020 - задовольнити.

Роз`яснити резолютивну частину рішення Болградського районного суду Одеської області від 05.10.2020 року як:

Стягненню підлягає з Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод»: вул. Болграських ополченців, № 99, м. Болград, Одеської області; , Р/рахунок НОМЕР_1 , МФО 328209 в АБ «Південний», ІПН 114, свід.ПДВ №100308773

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 03 липня 2000 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої і проживаючої за адресою АДРЕСА_1

- середній заробіток за період затримки розрахунку з 06 лютого 2020 року по 07 серпня 2020 року в сумі 37 157.40 гривень (тридцять сім тисяч сто п`ятдесят сім гривень сорок копійок);

- компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 128.04 гривень (сто двадцять вісім гривень чотири копійки). В іншій частині суми компенсації відмовити.

- в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000.00 гривень (п`ять тисяч гривень);

з урахуванням утриманих податків і зборів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Болградський районний суд Одеської області за правилами, встановленими в ст.ст.354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.В.Кодінцева