Справа № 186/109/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.2021 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єдаменко І. В.,

за участю секретаря судового засідання Котляревської А. М.,

позивач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року по цивільній справі 186/1986/19 року, з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 грудня 2019 року, до повноліття дитини, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів. На сьогоднішній день, дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за згодою ОСОБА_1 та згодою його батька проживає із бабусею - ОСОБА_2 , оскільки вони із чоловіком поїхали на заробітки до Польщі. Однак, спільне життя із чоловіком не склалося, і вони розірвали шлюб, під час перебування у Польщі. На момент знаходження в позивача не було можливості зв`язатися із відповідачкою, та обговорити подальші дії щодо проживання, виховання, та утримання дитини, оскільки ОСОБА_2 та, на той час, уже колишній чоловік уникали спілкування з ОСОБА_1 . У лютому 2020 року позивач повернулась до України із Польщі, і дізналася, про наявність рішення суду про стягнення з неї аліментів на користь відповідачки, на утримання ОСОБА_3 ОСОБА_1 не заперечує, що дитина на даний час продовжує проживати із відповідачкою, оскільки бажала цього сама, та просила залишити онука проживати із нею, адже він ходить до школи, має друзів. Позивач має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Аліменти на утримання цієї дитини вона не отримує, перебуває на обліку в УПСЗН Першотравенської міської ради, але не отримує, у зв`язку із закінченням терміну призначення, тимчасову допомоги коли батьки ухиляються від сплати аліментів відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». На сьогоднішній день, ОСОБА_1 не працює, не отримує жодного виду допомоги, не має жодних доходів, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, а тому, не може сплачувати аліменти у розмірі присудженому судом, а саме, 5 000 (п`ять тисяч) гривень. У судове засідання позивач з`явилася та підтвердила, що підтримує у повному обсязі заявлені вимоги. Пояснила, що не має можливості виплачувати 5000,00 грн щомісяця, оскільки на теперішній час є безробітною, крім соціальної допомоги інших видів доходів не має, живе за рахунок батьків.

Відповідач у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги не визнає.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року по цивільній справі 186/1986/19 року, з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 грудня 2019 року, до повноліття дитини, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів (а. с. 5-7). ОСОБА_1 має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 9). Аліменти на утримання цієї дитини вона не отримує, перебуває на обліку в УПСЗН Першотравенської міської ради. (а.с.13) ОСОБА_1 не працює, не має жодних доходів, окрім соціальної допомоги, живе за рахунок батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п.23 Постанови «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3. Таким чином, конструкція ч.1 ст.192 СК передбачає альтернативні підстави для зміни розмірів аліментів: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, в інших випадках. При цьому, з аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Крім того, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи те, що позивач має на утриманні ще одну дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог зменшення розміру аліментів .

Приймаючи рішення про зменшення розміру аліментів суд враховує, що заявниця не працевлаштована, окрім соціальної допомоги інших заробітків не має, що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04.01.2021 року відповідно до яких суми отриманих доходів позивача за 2020 рік складають 2218,00 та 4436,00 гривень.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 має ще одну дитину, аліменти на яку не отримує, згідно довідки УПСЗН від 23.12.2020 року.

Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів суд приймає до уваги той факт, що заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року по цивільній справі 186/1986/19 року, з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень. Однак, при винесенні даного заочного рішення ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні, не надавала доказів свого майнового становища і ці обставини при винесенні рішення від 24.01.2021 року судом всебічно не оцінювалися.

Суд не вправі покладати надмірний тягар на позивача, за умови доведеності неплатоспроможності останньої.

Відтак, суд встановив, що позивач не має можливості сплачувати аліменти у сумі 5000,00 грн, оскільки така сума не відповідає її майновому становищу і ставитиме у невигідне фінансове забезпечення іншу дитину.

Приймаючи рішення по справі, суд зауважує, що позивачка має намір приймати участь у вихованні дитини і за можливості допомагати після працевлаштування своєму синові - ОСОБА_3 грошовими коштами у розмірі більше ніж 50% прожиткового мінімуму.

Також, суд постановляючи рішення, враховує положення п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити. Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_3 на підставі заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року по цивільній справі 186/1986/19 року на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти розмірі 1198,00 грн ( одна тисяча сто дев`яносто вісім гривень 00 коп), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І. В. Єдаменко