РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/155/21

06 квітня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягувати з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною трьох років.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем з 31.01.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач проживає окремо від сім`ї, участі в утриманні дитини не приймає, дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач є фізично здоровою людиною, працює офіційно майстром по ремонту автомобілів на Бош Авто Сервіс «Козак - Авто» та отримує офіційний дохід, тому спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно. Крім того зазначила, що в зв`язку з тим, що на даний час вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, тому потребує утримання від чоловіка. Зазначила, що відповідач добровільно коштів на її утримання не надає, хоча є працездатною, фізично здоровою людиною, знаходиться в працездатному віці, а тому має можливість сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. З врахуванням вищевикладеного, просила суд позов задовольнити.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 02.02.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

До початку судового розгляду справи, а саме 10.03.2021 року представником відповідача - адвокатом Остапенко В. С. на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги визнав частково та зазначив, що сума аліментів, які позивач бажає отримувати від відповідача на своє утримання у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років є надто завищеною, оскільки отримання матір`ю дитини грошових коштів на її утримання не повинно бути засобом збагачення, а має грунтуватися на принципах розумності, справедливості та з урахуванням реальної можливості надання батьком дитини грошових коштів на утримання дружини з якою проживає дитина. Зазначив, що відповідач не заперечує про задоволення позову в частині стягнення аліментів на дитину, однак заперечує в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу). Вважає, що стягнення аліментів на її утримання справедливим буде в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), оскільки при задоволенні позову і стягненні аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, стягненні аліментів на утримання дружини в розмірі 1/5 частини заробітку, а також враховуючи стягнення податків при нарахуванні заробітної плати, відповідач буде отримувати заробітну плату значно нижчу ніж установлений законодавством прожитковий мінімум на одну особу, що може призвести до складного матеріального забезпечення відповідача та його батьків, які з ним проживають та перебувають на його утриманні.

До початку судового розгляду справи, а саме 23.03.2021 року позивачем ОСОБА_1 на адресу суду було подано відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що відповідач крім офіційної заробітної плати також отримує неофіційну доплату до мінімальної заробітної плати. Крім того, відповідачу належить земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться незавершене будівництво. Також відповідач має у власності транспортний засіб, яким особисто керує. Зазначила, що вона має проблеми із здоров`ям та потребує амбулаторного лікування. Враховуючи вищевикладене просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

До початку судового розгляду справи, а саме 29.03.2021 року представником відповідача - адвокатом Остапенко В. С. на адресу суду було подано заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому він зазначив, що із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, значно зменшився об`єм робіт, які виконує ТзОВ «КОЗАК - АВТО», що вплинуло на розмір заробітної плати та своєчасність її виплати, тому до тверджень позивача про отримання відповідачем необлікованого доходу слід віднестись критично і вважати їх припущенням позивача. Зазначив, що предметом спору є стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання матері дитини, а тому наявність майна у відповідача не є предметом спору у даній справі і твердження позивача в цій частині є такими, що не стосуються предмета спору, є юридично неграмотними і не можуть бути прийняті судом до уваги. Щодо тверджень позивача про проблеми із здоров`ям та потреби у амбулаторному лікуванні, то вони є необгрунтованими та надуманими, оскільки упродовж спільного проживання з відповідачем позивач не потребувала суттєвого лікування, а лише проходила реабілітаційний період після пологів. Погіршення здоров`я у позивача не відбувалось і лікування вона не потребувала. Лише після отримання відзиву на позовну заяву позивач 16 березня 2021 року звернулась до КНП «Костопільська центральна районна лікарня» Костопільської районної ради, де їй було видано довідку згідно якої позивачу призначено амбулаторне лікування. Водночас, не зазначено в чому конкретно має проходити амбулаторне лікування позивача та не зазначено, які медичні препарати необхідні для лікування, а тому правдивість даної медичної довідки і необхідність лікування позивача викликає обгрунтований сумнів. Враховуючи вищевикладене просив суд позов задовольнити частково.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2021 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1921 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2395 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 31.01.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 31.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 13.02.2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). В свідоцтві про народження дитини позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 вказані батьками.

Відповідач добровільно необхідних коштів на утримання дитини та на утримання позивача не надає, хоча є працездатною, фізично здоровою людиною, на своєму утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та дружини немає, є матеріально забезпеченим, оскільки працює офіційно, а тому на думку суду має можливість надавати необхідні кошти на їх утримання.

Як вбачається з довідки про доходи №6, виданої 22.02.2021 року ТзОВ «Козак - Авто» відповідач працює майстром станції технічного обслуговування на Бош Авто Сервіс «Козак - Авто» та отримує офіційний дохід.

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача про те, що визначений позивачем розмір аліментів може призвести до складного матеріального забезпечення відповідача та його батьків, які з ним проживають та перебувають на його утриманні, оскільки представником відповідача в підтвердження даного твердження не надано жодного доказу, який би беззастережно вказував на те, що відповідачем здійснюються витрати на утримання батьків, а також не надано доказів того, що батьки відповідача є непрацездатними та перебувають на утриманні саме відповідача.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з договору купівлі - продажу земельної ділянки від 19.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В. В., відповідачу на праві власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Матір дитини ОСОБА_1 ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, а тому на даний час працювати і утримувати себе немає змоги.

Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, а саме довідки, виданої 16.03.2021 року КНП «Костопільська центральна районна лікарня» Костопільської районної ради (поліклінічне відділення), обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні КЗ «Обласний перинатальний центр» РОР від 16.02.2020 року, епікризу після операції кесарева розтину №200, виданого 16.02.2020 року КЗ «Обласний перинатальний центр» РОР позивач після пологів має проблеми зі здоров`ям та потребує амбулаторного лікування.

При визначенні розміру аліментів керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує інтереси та матеріальне становище дитини, на користь якої стягуються аліменти, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів - 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

В силу ст.ст.84 ч.ч.2, 4; 80 ч.1 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи потреби позивача, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має проблеми зі здоров"ям та потребує матеріальної підтримки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_3 трирічного віку.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-79, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279, 430 ЦПК України, керуючись ст. ст. 75, 80, 84, 141, 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 05.03.2015 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 05.03.2015 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_5 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 26 січня 2021 року і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ) в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , жителька АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 05.03.2015 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_5 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_2 ), ІПН: НОМЕР_3 .

Повне рішення складено

12 квітня 2021 року

СуддяЛ. А. Грипіч