РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 555/1466/20

18 березня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Пузирко В. В.

за участі учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Боротюк О.О..

відповідача - ПрАТ "Страхова група "ТАС",

представника відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ Страхова група ТАС про стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, спричинених несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , в особі представника - адвоката Боротюка О.О., звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» про стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, спричинених несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання, в якому просила суд стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» на користь ОСОБА_1 100 000, 00 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 74967,15 грн. пені, 7471,00 грн. - три відсотки річних, інфляційні витрати в сумі 13097,02 грн. та усі судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 грудня 2017 року о 14 год. 40 хв. на автодорозі Рівне-Городище-Старокостянтинів ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки, виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому змусивши позивачку ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом «Фольксваген Т5» , д.н.з. НОМЕР_2 і рухалася в зустрічному напрямку - аби уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 - різко прийняти праворуч, виїхавши за межі проїзної частини дороги, внаслідок чого автомобіль «Фольксваген Т5», д.н.з. НОМЕР_2 з`їхав в кювет та перекинувся, внаслідок чого отримав механічні пошкодження, із якими відновлювальному ремонту не підлягає внаслідок його економічної необґрунтованості. Зазначеними вище діями ОСОБА_3 порушив п. 12.1, 12.3, 11.2 ПДР, створив аварійну обстановку для водія ОСОБА_1 , що призвело до ДТП, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122-4 КУпАП. Постановою Березнівського районного суду по справі № 555/18/18 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122-4 КУпАП та за вчинене порушення накладено штраф у сумі 680 грн. Таким чином, вказує позивач, саме внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 їй заподіяно майнову шкоду у вигляді вартості знищеного (пошкодженого) транспортного засобу «Фольксваген Т5», д.н.з. НОМЕР_2 . Позивач зазначає, що згідно висновку судового експерта вартість відновлювального ремонту належного позивачці транспортного засобу «Фольксваген Т5», д.н.з. НОМЕР_2 в цінах на дату ДТП складала 488487,49 грн. Зважаючи на те, що вартість відновлювального ремонту перевищує вартість досліджувального автомобіля до його пошкодження - матеріальний збиток визначено у розмірі, що дорівнює встановленій експертом ринковій вартості КТЗ - 290720,00 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як водія «Мерседес-Бенц Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС»» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб 100 000 грн. 00 коп. та нульовою франшизою. Одразу після ДТП позивач ОСОБА_1 повідомила ПрАТ «Страхова група «ТАС»» про дорожньо-транспортну пригоду, з метою отримання відшкодування внаслідок ДТП, однак їй, відповідачем, було відмовлено з формальних мотивів - що шкода ОСОБА_1 була завдана не у результаті адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи те, що максимальний ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого, зазначений у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, що винен у настанні страхового випадку ( ОСОБА_3 ) становить 100 000 грн., саме вказану суму позивач просить стягнути з відповідача, а також пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати, спричинені несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання та судові витрати по справі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача АТ "СГ "ТАС" в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача АТ "СГ "ТАС" Ніколаєв В.В. просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до АТ "СГ "ТАС" (приватне) у повному обсязі за безпідставністю та необгрунтованістю позовних вимог. Зокрема, у відзиві зазначено, що притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП не є доказом його вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння шкоди, а до відповідальності за ст. 124 КУпАП останній не притягався, а тому АТ "СГ "ТАС" (приватне) керуючись нормами чинного законодавства прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що повідомило ОСОБА_1 у відповідності до ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів."

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він дійсно в грудні 2017 року був винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, в якій автомобіль ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень. Повідомив, що ПАТ "Страхова група "ТАС", де на момент вчинення ДТП, була застрахована його цивільно-правова відповідальність, не здійснило страхову виплату для позивача.

Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.10).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Березнівського районного суду Рівненської області № 555/18/18 від 26.01.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Зазначена постанова суду набрала законної сили 06.02.2018 року.

Так, відповідно до вказаної вище постанови, 09 грудня 2017 року о 14 год. 40 хв. на автодорозі Рівне - Городище - Старокостянтинів, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки "Мерседес-Бенц-Спрінтер", державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки при виникненні перешкоди під час руху, не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки, виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому змусив водія ОСОБА_1 , позивача у справі, яка керувала транспортним засобом "Фольксваген Т5", державний номерний знак НОМЕР_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку, аби уникнути зіткнення з автомобілем "Мерседе-Бенц-Спрінтер", державний номерний знак НОМЕР_1 , різко прийняти праворуч виїхавши за межі проїзної частини дороги, авто "Фольксваген Т5", державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив перекидання та з`їхав в кювет, автомобіль отримав механічні пошкодження.

У постанові, також, зазначено, що ОСОБА_3 своїми діями створив аварійну обстановку для водія ОСОБА_1 , що призвело до ДТП, чим порушив п. 12.1, 12.3, 11.2 ПДР та скоїв правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122-4 КУпАП.

Встановлено, що свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення під час розгляду справи судом ОСОБА_3 визнав у повному обсязі.

Згідно висновку №161ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який складено 05.06.2020 року (а.с.26-43):

вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 в цінах станом на 09.12.2017 року з урахуванням особливостей його стану, які можливо було встановити з наданих вихідних даних, складає: 488487,49 грн.;

ринкова вартість досліджуваного автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту його пошкодження у ДТП, виходячи з особливостей його стану які можливо було встановити з наданих вихідних даних, в цінах станом на 09.12.2017 року становить: 277636, 60 грн.;

вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 09.12.2017 року, станом на момент ДТП, становить: 277637,60 грн.;

ринкова вартість автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 в пошкодженому стані, в цінах станом на момент ДТП, становить: 14547,01 грн.

Таким чином встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , позивачці було заподіяно майнову шкоду, у вигляді знищення транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно полісу № АМ/0456276 від 10.11.2017 року, на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як водія "Мерседес-Бенц Спрінтер", державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ "Страхова група "ТАС", з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб 100 000 грн. та нульовою франшизою (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", подала до відповідача, як страховика, з яким у винної особи ОСОБА_3 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка про настання з забезпеченим транспортним засобом марки "Мерседес-Бенц Спрінтер", державний номерний знак НОМЕР_1 страхового випадку. Повідомлення від 12.12.2017 року, реєстраційний номер 14285/24/2017/53 від 16.12.2017 (а.с.18-19).

Відповідно до листа №1400/814 відповідачем було відмовлено позивачці у виплаті страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_3 не було притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.24-25).

Обов`язок страховика щодо здійснення страхової виплати особі, якій заподіяна шкода, виникає у разі настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно до п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до доведеного до відома позивачки аварійним комісаром відповідача висновку - ремонт належного ОСОБА_1 транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 було визнано економічно необґрунтованим, що також підтверджується і висновком №161ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, враховуючи дані зазначені у висновку №161ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та відповідно до вимог п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV, ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, тобто 263 090, 59 грн.

Однак, відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Враховуючи вищевикладене та те, що саме порушення ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки "Мерседес-Бенц Спрінтер", державний номерний знак НОМЕР_1 , пунктів 12.1, 12.3, 11.2 Правил дорожнього руху, призвело до ДТП та, останній, скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122-4 КУпАП, і цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ "Страхова група "ТАС", позивачці було завдано матеріальних збитків, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача максимальний ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого, зазначений у Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, що винен у настанні страхового випадку ( ОСОБА_3 ) - у розмірі 100000 грн.

Посилання відповідача на те, що притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП не є доказом його вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння шкоди, а до відповідальності за ст. 124 КУпАП останній не притягався є необгрунтованими, оскільки вказаний факт підтверджено постановою Березнівського районного суду Рівненської області, яка набрала законної сили.

Окрім того, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не обмежує встановлення винної особи, лише шляхом притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно вимог п. 36.5 ст. 36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене та те, що відповідач прострочив виплату страхового відшкодування, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком неустойки, трьох відсотків річних від простроченої суми, а також інфляційних витрат за час прострочення (а.с.60-61), та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача: 74967,15 грн. - пені, 7471,00 грн. - три відсотки річних, інфляційні витрати в сумі 13097,02.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягає до стягнення понесені позивачем витрати на оплату судового збору в розмірі 1955 грн. 35 коп.

Також, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Представником позивача на підтвердження понесених позивачем судових витрат на оплату правничої допомоги було надано: копію договору про надання правової допомоги від 17.04.2018 року (а.с.65-67), додаток до договору про надання правової допомоги від 17 квітня 2018 року (а.с.67), акт №1 до договору про надання правових послуг від 17.04.2018 року, акт №2 до договору про надання правових послуг від 17.04.2018 року, ордер (а.с.69), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.70).

Відповідно до акту № 1 та №2 до договору про надання правових послуг від 17 квітня 2018 року витрати на правничу допомогу, які понесла позивач становлять 25000 грн. 00 коп., однак, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10917 грн. 00 коп., з розрахунком: надання позивачу правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань 1 година - 1000 грн. 00 коп., ознайомлення та отримання копій (фотокопій) документів матеріалів справи № 555/18/18 про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності - 30 хв. - 500 грн. 00 коп., підготовка та направлення адвокатських запитів в інтересах ОСОБА_1 до ПрАТ «ТАС», ознайомлення зі справою, отримання у ПрАТ СГ «ТАС» копій документів, необхідних для підготовки позовної заяви - 1 година - 1000 грн. 00 коп., пророблена робота на залучення експерта - 1 год. - 1000 грн. 00 коп., обрахунок та складання розрахунку пені, інфляційних витрат та 3 відсотків річних від простроченої суми зобов`язань відповідача - 1 год. - 1000 грн. 00 коп., підготовка і написання позовної заяви - 3 год. - 3000 грн. 00 коп., підготовка додатків до позовної 1 год. - 1000 грн. 00 коп., ознайомлення із клопотанням про направлення справи за підсудністю, підготовка та складання заперечення - 1 год. - 1000 грн. 00 коп., підготовка та направлення запитів до відповідача з метою підготовки заперечень - 30 хв. - 500 грн. 00 коп., представництво позивача в Березнівському районному суді - 10 хв. - 167 грн., 00 коп., представництво позивача в Костопільському районному суді - 45 хв. - 750 грн. 00 коп.

Окрім того, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача - 5326 грн. 73 коп. - витрати пов`язані з проведенням авто товарознавчої експертизи (а.с.63).

На підставі викладеного, керуючись статтями 81, 82, 133, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, спричинених несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 100000,00 (сто тисяч) грн невиплаченого страхового відшкодування, 74967,15 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят сім гривень 15 копійок) грн пені, 7471,00 (сім тисяч чотириста сімдесят один) грн - три відсотка річних та інфляційні витрати в сумі 13097,02 (тринадцять тисяч дев`яносто сім гривень 02 копійки) грн, всього 195535,17 (сто дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот тридцять п`ять гривень 17 копійок) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 18199, 08 (вісімнадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять гривень 08 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач:

ПрАТ Страхова група ТАС, ( м.Київ, вул.Перемоги, 65, Київ), .

Повне рішення складено

26 березня 2021 року.

СуддяЛ. А. Грипіч