Справа № 524/457/21
Провадження №2/524/1516/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.04.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого - судді Вінтоняк Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Воблікової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа - Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної погоди, в порядку суброгації,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної погоди, в порядку суброгації.

В обґрунтування позову зазначено, що 24.05.2019 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Перша лізингова компанія» було укладено Бордеро №88-2019 року до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-18-00260 від 30 травня 2018 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 .

17.09.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобіля «Hundai IX35», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.10.2019 року встановлено вину водія ОСОБА_1 у вказаному ДТП.

Позивач зазначає, що 17.09.2019 року ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулася до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивачем було виплачено відшкодування у сумі 67408,33 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була.

10.12.2019 року позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію №41359 з проханням у добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, яка залишилася без задоволення.

Посилаючись на те, що до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий мав до відповідача, як до особи, яка безпосередньо завдала йому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку відшкодовано потерпілому, ПАТ «СК «Українська страхова група» просило стягнути з відповідача 67408,33 грн., а також судові витрати по справі.

Відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.03.2021 року залучено до участі у справі МТСБУ як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 14.04.2021 року постановлено розглядати справу у заочному порядку.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував, справу просив слухати без його участі.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомляли, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.05.2018 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-18-00260 (а.с. 6-48).

24.05.2019 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Перша лізингова компанія» було укладено Бордеро №88-2019 року до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-18-00260 від 30 травня 2018 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 49)

17.09.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та автомобіля «Hundai IX35», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 52-58).

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 9-10).

Матеріалами справи підтверджено, а також вбачається з інформації, отриманої за результатами перевірки чинності полісу внутрішнього страхування на офіційному сайті МТСБУ https://policy-web.mtsbu.ua/, станом на 17.09.2019 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована не була.

28.10.2019 року ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулося із заявою до ПАТ «СК «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування, 30.10.2019 року позивач склав страховий акт №ALD-697, визначивши розмір страхового відшкодування у сумі 67408,33 грн. (а.с. 87-89). Вказана сума страхового відшкодування була виплачена ТОВ «Перша лізингова компанія» згідно з платіжним дорученням №2697 від 31.10.2019 року (а.с. 90).

10.12.2019 року позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію №41359 з проханням у добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, яка залишилася без задоволення (а.с. 91-95).

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом четвертим частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, вимога страховика потерпілої особи до завдавача шкоди не є регресною, а заснована на суброгації.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження N 14-176 цс 18; постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 201/17793/15-ц, провадження № 61-15210св19.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «СК «Українська страхова компанія», яке є страховиком потерпілої особи, виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 67408,33 грн. на рахунок ТОВ «Перша лізингова компанія».

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди власнику застрахованого автомобіля в порядку суброгації.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення сплаченого позивачем страхового відшкодування з ОСОБА_1 як з винуватця дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з наступного.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Моторне (транспортне) страхове бюро України у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За правилами статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Моторному (транспортному) страховомуо бюро України є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (пункт 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть, якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди покладається на страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на Моторне (транспортне) страхове бюро України).

Оскільки в Україні існує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то пред`явлення вимоги до безпосереднього винуватця у межах страхового ліміту суперечить меті такого інституту.

Зазначений висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2019 року у справі № 755/18006/15-ц та від 03 листопада 2018 року у справі № 760/15471/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

За таких умов, позивач мав звертатися з відповідними вимогами спочатку до Моторного (транспортного) страхового бюро України, а у разі недостатності відшкодування - безпосередньо до ОСОБА_1 як винної особи.

Однак, позивачем до МТСБУ, у якого є обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вимоги про сплату страхового відшкодування заявлено не було.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог ПАТ «СК «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись 3аконом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 512, 979,993, 1187,1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа - Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної погоди, в порядку суброгації, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», , адреса місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України, , адреса місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8.

Повний текст рішення виготовлено 14.04.2021 року.

Головуючий суддя: Н.Д. Вінтоняк