Справа №443/1557/18
Провадження №2/443/233/21
УХВАЛА

іменем України

15 квітня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Суть справи.

ПАТ КБ «Приватбанк» (позивач) 07.09.2018 подало до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), в якій просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.03.2011 у розмірі 117 158,84 грн та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн.

З отриманої судом 20.12.2020 інформації вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судового засідання від 04.02.2021 залучено до участі у цивільній справі №443/1557/18 правонаступника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання у суду відсутні.

З огляду на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зважаючи на викладені обставини, доходить висновку, що провадження у справі підлягає закриттю виходячи з такого.

Фактичні обставин справи, встановлені судом.

Відповідно до актового запису про смерть №04 від 10.02.2016 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бережниця Жидачівського району Львівської області (а.с.75).

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Гивель Г.М. заведена спадкова справа №39/2017. Спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 (а.с.141).

Позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості подано 07.09.2018 (а.с.5).

Нормативно-правові акти, якими керувався суд.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 7 частини 1 статті 255 ЦПК України).

З аналізу пункту пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною 1 статті 42 чинного ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною 1 статті 47 чинного ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини 1 статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Приписами частини 4 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі ЄСПЛ).

Так, положеннями частини 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів («Diya 97 v. Ukraine», №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Судом беззаперечно встановлено, що первинна сторона у справі відповідачка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бережниця Жидачівського району Львівської області, а позов АТ КБ «Приватбанк» до неї подано до Жидачівського районного суду Львівської області 07.09.2018, тобто після її смерті.

Системний аналіз вказаних вище норм права дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим і мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 255 ЦПК України).

При цьому норми статті 255 чинного ЦПК України є імперативними. Тобто, за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судом та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці ЄСПЛ.

Такий висновок суду повністю відповідає правовому висновку Верховного Суду, зробленого 20.06.2019 у справі №185/998/16-ц.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 247, 255, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

Судове засідання у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Головуючий суддя А.І. Павлів