Справа № 575/594/20
Провадження № 2/575/19/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого Семенової О.С.,

за участю секретаря

судового засідання Пасюги Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 17.06.2020 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 14.05.2020 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. У цьому кримінальному провадженні він був потерпілим, відповідач спричинив йому тілесні ушкодження у виді забійної рани голови, забою лівого передпліччя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Під час кримінального провадження він з цивільним позовом не звертався. Але на даний час вважає, що неправомірними діями відповідача йому спричинена матеріальна і моральна шкода, відповідач добровільно відмовляється її відшкодувати. Матеріальну шкоду позивач оцінює у сумі 3937,45 гривень, так як поніс витрати на лікування від спричинених відповідачем тілесних ушкоджень, придбання медикаментів. Моральна шкода виразилася в перенесенні тривалого фізичного болю, душевних страждань від завданих тілесних ушкоджень, був порушений нормальний спосіб його життя, він був змушений додати додаткові зусилля для захисту своїх прав, для тривалого лікування та відновлення свого фізичного стану і здоров`я, яку оцінює в сумі 50000 грн.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Колєснік І.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що з позивачем ОСОБА_4 мав дружні відносини, вони є однокласниками, конфлікт 04.04.2020 виник з вини позивача, між ними відбулася обопільна бійка, від якої в нього теж були тілесні ушкодження, крім цього, він є особою з інвалідністю 3 групи. Проте, ОСОБА_4 обіцяв примиритися в суді, але цього не зробив. Через це він не звертався до відділу поліції з заявою про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, але 07.04.2020 звертався до хірурга, який встановив йому діагноз: множинні забої і садна голови, лівої верхньої кінцівки, правої гомілки, що підтверджено відповідною довідкою В-Писарівської ЦРЛ /а.с. 86/. З вироком суду згодний, штраф сплатив. Позовні вимоги визнає в частині відшкодування матеріальної шкоди за легкі тілесні ушкодження, які встановлені вироком суду. Вважає, що подальше лікування не пов`язане з тими тілесними ушкодженнями, які вказані у вироку суду, а моральна шкода суттєво завищена, в період, який вказує позивач перебування його на лікуванні, він самостійно прибував в судові засідання, їздив на велосипеді, в судовому засіданні матеріальних та моральних претензій не заявляв.

Представник відповідача адвокат Ключник С.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно вина ОСОБА_5 у нанесенні позивачу легких тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани голови та забою лівого передпліччя підтверджена вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 14.05.2020. Проте позивач не надав жодного доказу в обґрунтування свого позову щодо подальшого лікування протягом часу з 10 квітня по 22 квітня 2020 року та з 5 травня по 16 травня 2020 року. В обґрунтування свого позову ОСОБА_4 надав виписки з медичної карти про його лікування у вказані дати та переліком медичних препаратів. Вважає, що ці докази не є належними та допустимими, а матеріальна шкода в сумі 50000 гривень нічим не доведена, глибина страждань, тривалий біль, переживання за своє життя є надуманими. Як вбачається з медичних виписок 10 квітня 2020 ОСОБА_4 встановлений діагноз: закрита черепно-мозкова травма, проте нічим не підтверджено, що ці тілесні ушкодження отримані ним саме 4 квітня 2020 року та від дій відповідача ОСОБА_2 , так як відсутній причинний зв`язок між діями відповідача та вказаними у позові тілесними ушкодженнями. Тому визнає матеріальну шкоду в межах лікування забійної рани голови та забою лівого передпліччя в сумі 116, 80 гривень та моральну шкоду за отримані ці тілесні ушкодження. Вважає, що позивач не довів іншу частину матеріальної шкоди в сумі 3820,65 гривень, а також свої моральні страждання в сумі 50000 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 14.05.2020 /набрав законної сили 15.06.2020/ ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 у вигляді забійної рани голови, забою лівого передпліччя, які згідно з п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відповідно до висновку судової медичної експертизи № 128 від 14.04.2020 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн /а.с.29-30, 114/.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії /бездіяльність/ та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до довідок КНП «Великописарівська центральна районна лікарня» від 22.05.2020, 30.06.2020, 01.09.2020 за № 01-24/485 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.04.2020 хірургом встановлений діагноз: забійна рана тім`яної ділянки голови та виконувалася операція первинна хірургічна обробка рани, призначено амбулаторне лікування. Використано: новокаїн /2%/; шприц 5,0; рукавички латексні; бинт; лейкопластир; кетгут; перекис водню; спирт етиловий; йодицетрин; долобене гель / а.с. 13, 34, 66-67/.

Вартість використаних медичних препаратів для обробки рани ОСОБА_4 становить 116,80 гривень, що підтверджено фіскальним чеком ТОВ «Алекс-15» від 10.04.2020 /а.с. 18/.

Відповідно до виписок № 0464 із медичної карти амбулаторного / стаціонарного/ хворого, виданих амбулаторією загальної практики сімейної медицини від 21.05.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні: з 10 квітня 2020 року по 22 квітня 2020 року з діагнозом: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку легкого ступеню; супутній діагноз: гіпертонічна хвороба, злоякісне новоутворення; та з 05 травня 2020 року по 16 травня 2020 року з діагнозом: Ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба /а.с. 21-22/.

Позивачем надані фіскальні чеки про придбання ним лікарських препаратів: 10 квітня 2020 року на загальну суму 897,80 гривень; 10 квітня 2020 року на загальну суму 736,00 гривень; 13 квітня 2020 року на суму 210,00 гривень; 13 квітня 2020 року на загальну суму 686,50 гривень; 5 травня 2020 року на загальну суму 1080,35 гривень; та товарний чек від 13 квітня 2020 року на суму 210,00 гривень, всього: на суму 3820,65 гривень /а.с. 14-17, 19-20/.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 01.03.2014 /а.с. 4/.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надав покази про те, що він працює сімейним лікарем, ОСОБА_4 з 10 квітня по 22 квітня 2020 року перебував на лікуванні в денному стаціонарі з діагнозом: закрита черепномозкова травма, гіпертонічна хвороба 2 ступеню, ішемічна хвороба серця, стоїть на обліку з діагнозом: злоякісне новоутворення шлунку. Діагноз: закрита черепномозкова травма був встановлений за скаргами ОСОБА_4 об`єктивно, необхідно було пройти ЕМРТ, але він не пройшов. Струс головного мозку легкого ступеню був встановлений, так як не було пошкоджень м`яких частин черепа та перелому кісток черепа. Вперше ОСОБА_4 звернувся до нього 8 квітня 2020 року, він його оглянув, в нього були накладені шви на рані, розповідав, що отримав травму 4 квітня 2020 року від бійки. 10 квітня 2020 року був направлений на лікування на денний стаціонар, лікування було направлене на покращення мозкового кровообігу, від набряку головного мозку, зняття наслідків травми, пов`язане з гіпертонією та іншими супутніми діагнозами. Через 5 днів став себе краще почувати. Також на рані робили перев`язки, рана була чиста. У травні 2020 року ОСОБА_7 лікувався на денному стаціонарі з приводу ішемічної хвороби серця 2 ступеню, серцевої недостатністю, гіпертонічною хворобою, остеохондрозом, ці захворювання були в нього і раніше. В період часу з 4 квітня по 8 квітня 2020 року ОСОБА_4 до нього не звертався.

Позивачем не надано суду висновку судового експерта про те, що його подальше лікування з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку легкого ступеню та супутніх діагнозів:

гіпертонічної хвороби, злоякісного новоутворення та ішемічної хвороби серця перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з отриманими ним 4 квітня 2020 року легкими тілесними ушкодженнями у виді забійної рани голови, забою лівого передпліччя і вчинені саме діями відповідача.

Протягом підготовчого провадження судом з`ясовувалося питання у представника позивача щодо необхідності призначення додаткової судової медичної експертизи для встановлення причинно-наслідкового зв`язку. Проте, представник пояснив, що таке дослідження проводити не має необхідності.

Твердження позивача та його представника про очевидність подальшого лікування ОСОБА_4 від тілесних ушкоджень, спричинених йому діями відповідача, є припущенням, так як не підтверджуються будь-якими іншими доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази надаються сторонами, іншими учасника справи та не можуть ґрунтуватися на припущеннях /ст. 81 ЦПК України/.

Проте, суду не надано жодного доказу на підтвердження наявності причиннонаслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та захворюваннями позивача у вигляді закритої черепномозкової травми, гіпертонічної хвороби 2 ступеню, ішемічної хвороби серця, злоякісного новоутворення шлунку.

За відсутності доведеності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та вказаними захворюваннями позивача відсутні передбачені законом підстави для відшкодування витрат на лікування у період часу з 10 квітня по 22 квітня 2020 року та з 5 травня по 16 травня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.92 р. /зі змінами, внесеними згідно з Постановами № 7 від 08.07.94р., № 11 від 30.09.94 р., № 15 від 25.05.98 р., № 9 від 24.10.2003 р./ у п.2 шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, відшкодуванню матеріальних збитків підлягають витрати позивача на придбання ним медичних препаратів на суму 116,80 гривень, які він поніс на медичну допомогу при отриманні легких тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани голови та забою лівого передпліччя від неправомірних дій відповідача, що підтверджено вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 14.05.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди в пунктах 3, 5, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями /бездіяльністю/ вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження в результаті протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , цей факт не підлягає доказуванню так як підтверджений відповідним вироком суду. Проте, ОСОБА_4 не довів в судовому засіданні, що заподіяна йому моральна шкода повинна бути оцінена саме в сумі 50000 гривень. Однак суд вважає, що моральна шкода позивачу була спричинена неправомірними діями відповідача і полягає в тому, що будучи особою похилого віку, позивачу нанесені легкі тілесні ушкодження, він лікувався амбулаторно, вимушений був звертатися до медичних та правоохоронних закладів, що свідчить про порушення його звичних життєвих устоїв. Від тілесних ушкоджень позивач відчував фізичний біль та різного роду незручності, в зв`язку з чим нервував. Тому суд оцінює моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.п. 2, 6, 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_4 звільнено від сплати судового збору за подання до суду цього позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково, а при зверненні з позовом він був звільнений від сплати судового збору, то судовий збір стягується з відповідача в дохід держави.

Представник позивача 05 лютого 2021 через електронний суд надав суду копію договору б/н про надання правничої допомоги від 17 червня 2020 року та акт до договору б/н від 17 червня 2020 року про надання правничої допомоги, відповідно до якого ОСОБА_4 сплатив та передав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, що є сумою гонорару Адвоката за вищевказаним договором /а.с. 168-169/.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково на 10,5 %, в іншій частині позову йому відмовлено, тому понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в частині 10,5 %, тобто в сумі 1050,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 137, 141, 263-265, 268, 272, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 /мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 / до ОСОБА_2 /зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 / про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 116,80 гривень (сто шістнадцять) гривень 80 копійок та моральну шкоду у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великописарівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повне судове рішення складено 09.04.2021.

Суддя Великописарівського

районного суду О.С.Семенова