Справа № 234/3351/21
Провадження № 6/234/155/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Михальченко А.О., за участю секретаря судового засідання Каліберди А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Краматорського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) до ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України,-

В С Т А Н О В И В:

Краматорський МВ ДВС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), звернувся до Краматорського міського суду з вказаною заявою в якій просив скасувати заборону виїзду за кордон накладену ухвалою Краматорського міського суду від 06.12.2011 по справі № 6-422/2011.

Згідно поданої заяви,за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень в Краматорському міському відділі державної виконавчої Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 433951,69 грн. АСВП 54884983

До складу зведеного виконавчого провадження входили наступні виконавчі листи:

- виконавчий лист №234/13189/17; 2/234/247/18 від 19.04.2018 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 64954,34 грн. АСВП 5843247;

Вищезазначене виконавче провадження закінчено відповідно п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування рішення, яке підлягало виконанню).

- виконавчий лист № 2/234/1497/15 від 07.07.2015 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 4412,82 грн. АСВП 49352962;

- виконавчий лист № 2/234/1991/15 від 19.06.2015 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 45526,53 грн. АСВП 49353145;

- виконавчий лист № 2/0528/1530/2012 від 10.05.2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 3865,02 грн. АСВП 50904061;

- виконавчий лист № 2-3787/2009 від 22.06.2009 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 20641,06 грн. АСВП 50904281;

- виконавчий лист № 2-3786/2009 від 22.06.2009 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 30114,90 грн. АСВП 50904231;

- виконавчий лист № 2/528/1529/12 від 23.04.2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 6609,17 грн. АСВП 50904167;

- виконавчий лист № 234/10424/16-ц;2/234/4383/16 від 25.10.2016 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 86742,91 грн. АСВП 58432211;

- виконавчий лист № 234/20148/19; 2/234/864/20 від 19.01.2021 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 81614,13 грн. АСВП 64306308;

- виконавчий лист № 234/18645/17; 2/234/791/18 від 27.06.2018 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у загальному розмірі 89470,81 грн. АСВП 58431433;

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем направлено подання щодо обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 до Краматорського міського суду Донецької області.

Ухвалою № 6-422/2011 від 06.12.2011 подання державного виконавця задоволено, обмежено громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань.

Згідно листа Державної прикордонної служби України № 4-20/23134 від 29.10.2015 ухвалу прийнято до виконання, інформацію про неї 16.11.2015 введено до бази даних Державної прикордонної служби України.

01.04.2019, 19.04.2019 на рахунок відділу надійшли грошові кошти на загальну суму 60000,00 грн. від ОСОБА_2 .

Вищезазначені грошові кошти у розмірі 14000,00 грн. та 2000,00 грн. перераховані на рахунок стягувача пл. дор. № 1618, 1619 від 05.04.2019, грошові кошти у розмірі 14000,00 грн., 2000,00 грн. та 14000,00 грн., 14000,00 грн. перераховані на рахунок стягувача пл. дор. № 1855,1854,1856,1857 від 25.04.2019 року.

Згідно протоколу № 521555 від 13.01.2021 відбулися торги двокімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_2 .На рахунок відділу 26.01.2021 надійшли грошові кошти у розмірі 152000,00 грн. та 221350,00 грн., що загально становить 373350,00 грн.

На рахунок ОСОБА_3 загально було перераховано 308997,35 грн., виконавчий збір стягнуто на загальну суму 36899,73 грн., витрати на проведення виконавчих дій на загальну суму 6659,00 грн.

Станом на 12.03.2021 всі виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 закінчені у зв`язку з фактичним виконанням рішення.

Тобто станом на 12.03.2021 ОСОБА_1 виконала всі зобов`язання відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 50755,96 грн.

Боржником рішення виконано в повному обсязі, підстав для обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2 відсутні.

У зв`язку з чим, представник заявника звертається з зазначеним поданням до суду.

Представник Краматорського міський відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений, в заяві зазначив про розгляд справи в його відсутність.

Стягувач ОСОБА_3 був повідомлений належним чином про дату, час та місце здійснення подання, заяв не надав.

Представник боржника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначила просила подання слухати в їх відсутність, просила подання задовольнити, оскільки ОСОБА_1 боргових зобов`язань не має, що підтверджується постановою про закриття виконавчого провадження ВП № 58432471 від 04.02.2021 року.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Встановлено, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06.12.2011 року, подання державного виконавця Рябенкової К.В. задоволено та застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки України ОСОБА_2 .

Згідно листа Державної прикордонної служби України № 4-20/23134 від 29.10.2015 ухвалу прийнято до виконання, інформацію про неї 16.11.2015 введено до бази даних Державної прикордонної служби України.

Станом на 12.03.2021 всі виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 закінчені у зв`язку з фактичним виконанням рішення.

Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст.441 ЦПКУкраїни суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно із статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі "Гочев проти Болгарії" Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою "Напияло проти Хорватії" (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою "Луордо проти Італії " (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою "Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини" (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. згадуване вище рішення європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", §124 і згадуване вище рішення Європейського Суду "Фельдеш і Фельдешне Хайлик проти Угорщини", §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою "Сіссаніс проти Румунії"), скарга № 23468/02, § 70).

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Передбачені законом юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон можуть бути установлені судом не за наявність факту невиконання зобов`язання, установленого рішенням суду, а за ухилення від його виконання.

Як вбачається з матеріалів подання, що боржник на час розгляду подання не має заборгованості, не ухиляється від виконання рішення суду.

З врахуванням дії вказаного обмеження протягом 10 років, а також факту того, що боржник виконав рішення суду в понвому обсязу, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 261, ч.5ст. 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Краматорського міського ВДВС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) до ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке встановлене ухвалою Краматорського міського суду від 06 грудня 2011 року.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду, через Краматорський міський суд Донецької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового ухвали складений та підписаний суддею 24.03.2021 року.

Суддя А. О. Михальченко