Справа № 591/5820/20
Провадження № 2/591/729/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря cудового засідання Бабич В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Архипенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 591/5820/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького, третя особа: Сумська обласна державна адміністрація в особі Департаменту культури, інформаційної політики та туризму, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 2009 року по 2017 року він працював на посаді молодшого наукового співробітника, а з 2017 року по 21 серпня 2020 року на посаді наукового співробітника Сумського обласного художнього музею ім. Никанора Онацького.

Наказом директора музею від 21 серпня 2020 року за № 45-К позивача звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, так як вважає встановленим факт притягнення його до дисциплінарної відповідальності лише один раз на підставі наказу від 22 січня 2020 року № 09-К, що в свою чергу, виключає звільнення його з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки відсутні інші докази порушення ним трудової дисципліни.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького від 21 серпня 2020 року за № 45-К «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити його на посаді наукового співробітника Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького з 22 серпня 2020 року; та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі з правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач Комунальний заклад Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначає, що позивач не здійснював жодних поставлених завдань та не звертав уваги на зауваження. У зв`язку з порушенням трудової дисципліни наказом від 22 січня 2020 року позивачу оголошено догану. Крім того, протягом 2020 року позивач систематично порушував свої посадові обов`язки, вчиняв нові дисциплінарні проступки, що зафіксовано в протоколах засідань науково-методичної ради та протоколах засідань нарад у директора (а.с. 66-72).

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, які саме завдання ставив перед ОСОБА_3 заввідділом, чи було його ознайомлено з цими завданнями, чи була у нього можливість виконати вказані завдання. Крім того, відповідач не надав доказів, які б свідчили про невиконання ним посадових обов`язків, за який період, кінцевий строк подання звіту та періодичність їх подання. Позивач також зауважив, що строк його притягнення до дисциплінарної відповідальності за протоколами засідань науково-методичних рад від 17 червня 2020 року за № 2 та від 02 липня 2020 року за № 3 та за протоколами засідань нарад у директора від 20 січня 2020 року за № 1, від 22 січня 2020 року за № 2, від 23 січня 2020 року за № 3, від 04 квітня 2020 року за № 6, від 17 червня 2020 року за № 7-8 та від 20 липня 2020 року за № 9 станом на момент звільнення 21 серпня 2020 року сплинув. До того ж, до застосування дисциплінарного стягнення відповідач не зажадав від позивача, як від порушника трудової дисципліни, письмових пояснень (а.с. 108-115).

17 листопада 2020 року відповідачем подано письмові заперечення щодо відповіді на відзив про відсутність підстав для задоволення позову (а.с. 163-179).

У письмових поясненнях третя особа Сумська обласна державна адміністрація зауважила, що відповідно до положень статуту звільнення наукових співробітників музею здійснюється директором музею та не потребує погодження з боку Сумської обласної державної адміністрації (а.с. 52-54).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Також представник позивача просила допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Представник відповідача Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького Архипенко Т.І. заперечила проти позову.

Представник третьої особи Сумської обласної державної адміністрації в особі Департаменту культури, інформаційної політики та туризму в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях третя особа просила провести розгляд справи без участі її представника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка займає посаду директора музею пояснила, що ОСОБА_3 працює в музеї з 2009 року. Відповідно до посадових обов`язків він повинен обрати наукову тему, по якій періодично подавати розлогу інформацію про те, як він працює. Зазначає, що за своїми здібностями позивач не спроможний до наукової праці. Під час роботи займався сторонніми справами. Натомість наукової роботи не було виконано жодної або виконана неналежним чином. Також позивач під час роботи в музеї проявив агресивне відношення до співробітників музею.

Свідок ОСОБА_5 , яка працює завідувачем науково-експозиційної та науково-освітньої роботи пояснила, що позивач є її підлеглим. План, який був затверджений і сформований, виконував неповністю. Закріплену за ним наукову роботу, наукових тем не здавав, участь у конференціях не приймав. Вважає, що позивач працював не в повній мірі, під час роботи займався сторонніми справами, на вимогу надати письмові пояснення таких не надавав. У зв`язку з невиконанням позивачем посадових обов`язків його було звільнено з роботи.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка займає посаду завідувача науково-фондовою роботою, у позивача було непорозуміння з директором з приводу роботи. Зі сторони позивача були скандали й образи в бік директора. Покладені на нього завдання виконував не завжди або взагалі не виконував, жодної статті не подав, взагалі не виконував доручень. На указані йому недоліки роботи щодо написаної наукової статті на військову тематику вказівки не виконав, недоліки не усунув.

Заслухавши пояснення позивача та його представника про задоволення позову, пояснення представника відповідача про відмову у задоволенні позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 25 серпня 2009 року працював на посаді молодшого наукового співробітника, а з 10 липня 2017 року по 21 серпня 2020 року на посаді наукового співробітника Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького (а.с. 7-9).

22 січня 2020 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідно до наказу директора Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького № 09-К за порушення трудової дисципліни (а.с. 10).

Наказом директора Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького від 21 серпня 2020 року за № 45-К ОСОБА_3 було звільнено з роботи з 21 серпня 2020 року за пунктом 3 ст. 40 КЗпП України, тобто, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, передбачених посадовою інструкцією (а.с. 4).

Підставами для звільнення вказано: наказ від 22 січня 2020 року № 09-К «Про оголошення догани»; протоколи засідань науково-методичних рад: № 2 від 17 червня 2020 року, № 3 від 02 липня 2020 року, № 4 від 14 серпня 2020 року; протоколи засідань нарад у директора: № 1 від 20 січня 2020 року, № 2 від 22 січня 2020 року, № 3 від 23 січня 2020 року, № 6 від 04 квітня 2020 року, № 7-8 від 17 червня 2020 року, № 9 від 20 липня 2020 року, № 11 від 20 серпня 2020 року.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Відповідно до посадової інструкції позивача, затвердженої 12 лютого 2018 року директором Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького, до його посадових обов`язків входить, зокрема, ведення наукової роботи з проблем, визначених профілем і планом роботи відділу, з урахуванням конкретної спеціалізації; у процесі досліджень складання наукових звітів, необхідного науково-довідкового апарату; підготовка наукових праць, публікацій з теми дослідження (а.с. 14).

У плані роботи Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького на 2020 рік, затвердженого начальником управління культури Сумської обласної державної адміністрації за напрямом «Науково-дослідна робота» на лютий 2020 року за участю позивача була запланована розробка текстів доповідей на конференцію до 100-річчя музею за переліченими темами та вказано очікувані результати: дослідження музейного зібрання, поширення наукової інформації у всеукраїнському музейному просторі (а.с. 178-192).

Згідно з планом роботи на 2020 рік наукового співробітника ОСОБА_3 щодо науково-дослідної роботи заплановано розробити текст-доповідь на конференцію: «Українська тематика у творчості художника-кераміста Василя Єрмоленка»; розробка наукових матеріалів до виставок; розробка етикетажу (переклад) для відділу ДУМ (а.с. 160-161).

При цьому, ні річним планом роботи музею, ні планом роботи позивача на 2020 рік не визначено строків виконання науково-дослідної роботи за запропонованою темою.

Як зазначено у наказі директора Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького від 21 серпня 2020 року № 45-К, підставою для звільнення позивача з роботи стало систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, передбачених посадовою інструкцією (а.с. 4).

Підставами для звільнення вказано: наказ від 22 січня 2020 року № 09-К «Про оголошення догани»; протоколи засідань науково-методичних рад: № 2 від 17 червня 2020 року, № 3 від 02 липня 2020 року, № 4 від 14 серпня 2020 року; протоколи засідань нарад у директора: № 1 від 20 січня 2020 року, № 2 від 22 січня 2020 року, № 3 від 23 січня 2020 року, № 6 від 04 квітня 2020 року, № 7-8 від 17 червня 2020 року, № 9 від 20 липня 2020 року, № 11 від 20 серпня 2020 року.

Так, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідно до наказу від 22 січня 2020 року за № 09-К зазначено порушення трудової дисципліни через неналежну поведінку позивача на засіданні в кабінеті директора під час обговорення індивідуальних планів співробітників музею (а.с. 10). Однак, у цьому наказі не йдеться про невиконання чи неналежне виконання позивачем своїх трудових обов`язків і, як наслідок, притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, ні протоколи засідань науково-методичних рад, ні протоколи засідань нарад у директора не містять фактів притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання ним трудових обов`язків.

Зокрема, протоколи засідань наукових співробітників Сумського художнього музею № 1 від 20 січня 2020 року, № 2 від 22 січня 2020 року та № 3 від 23 січня 2020 року стосуються одного і того ж самого порушення позивачем трудової дисципліни, за яке наказом від 22 січня 2020 року за № 09-К позивачу оголошено догану (а.с. 89, 90, 91). Відтак, вказані протоколи засідань наукових співробітників не можуть слугувати підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки фактично йдеться про подвійне притягнення до відповідальності за одне й теж саме порушення трудової дисципліни.

Разом з тим, у протоколі № 6 від 04 квітня 2020 року запропоновано позивачу скласти план роботи, що він буде писати (а.с. 92). При цьому, про невиконання чи неналежне виконання позивачем трудових обов`язків чи про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вказаному протоколі не йдеться.

У протоколі № 7 засідання наукових співробітників у директора від 17 червня 2020 року зазначено про те, що за період карантину ОСОБА_3 подав 2 статті, які не відповідали критеріям створення наукових текстів. На дані зауваження ОСОБА_3 не відреагував та не відредагував матеріали. На всі зауваження щодо некоректної роботи співробітник постійно реагує нервово та неврівноважено. У робочий час займається особистими справами, часто говорить по телефону. На дані зауваження також не звертає уваги (а.с. 93, 228-229). У той же час, зазначений протокол не містить даних про те, чи було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності за невідповідність створених ним наукових текстів, які критерії створення вказаних текстів та чи були вони доведені до відома позивачу, чи були встановлені позивачу строки для усунення недоліків наукових текстів та чи було їх дотримано.

Крім того, про ці ж самі зауваження до наукового тексту позивача зазначено і у протоколі № 2 засідання науково-методичної ради від 17 червня 2020 року, який також вказаний підставою для звільнення позивача з роботи. Тобто, фактично одне й теж саме порушення зафіксовано двома протоколами засідання наукових співробітників у директора від 17 червня 2020 року № 7 та засідання науково-методичної ради від 17 червня 2020 року № 2, що свідчить про притягнення позивача до подвійної відповідальності. При цьому, за наслідками засідання науково-методичної ради позивача також не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків.

Щодо протоколу № 8 засідання наукових співробітників у директора від 17 червня 2020 року, то в ньому запропоновано ОСОБА_3 написати наукову статтю у зв`язку з проведенням конференції з приводу 100-річчя заснування музею та встановлений строк її написання до 01 липня 2020 року (а.с. 94).

У протоколі № 9 засідання у директора від 02 липня 2020 року зазначено, що ОСОБА_3 не відреагував та жодних пояснень не надав на вимогу здати статтю. За результатами засідання було постановлено, що у зв`язку з невиконанням та ігноруванням поставлених завдань та якщо він надалі не буде виконувати своїх посадових обов`язків він буде звільнений (а.с. 95). При цьому, за результатами розгляду вказаного протоколу позивача не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Як зазначено у протоколі № 11 засідання наукових співробітників у директора від 20 серпня 2020 року, заввідділу науково-експозиційної і науково-освітньої роботи доповіла, що ОСОБА_3 на вимогу здати роботу в зазначені терміни взагалі не реагує і не бере до уваги зауваження в його сторону. ОСОБА_7 зазначила, що робота була написана, але не в форматі наукової статті, а буклета або ж доповіді з елементами плагіату. Директор ОСОБА_4 вимагала пояснень з приводу невиконання роботи, яка була надана науковому співробітнику та незданого звіту по його роботі. Також зазначила, що науковий співробітник систематично не виконує свою роботу, а надану йому роботу не бере до уваги та ігнорує зауваження. Також повідомила, що у зв`язку з тим, що з нього не була знята догана та були зафіксовані протоколи з приводу невиконання своїх повноважень, він буде звільнений (а.с. 97, 226-227).

Із зазначеного вбачається, що хоча протоколами засідання наукових співробітників у директора від 17 червня 2020 року № 7 та від 02 липня 2020 року № 9 і зафіксовано факт невиконання та неналежного виконання позивачем трудових обов`язків, так як були висловлені зауваження до наукових текстів позивача, які він не усунув та встановлено факт невиконання наукової статті в обумовлені строки, однак за наслідками вказаних засідань до позивача не були застосовані заходи дисциплінарних стягнень. Разом з тим, з моменту виявлення вказаних порушень від 17 червня 2020 року та від 02 липня 2020 року до моменту звільнення позивача з роботи 21 серпня 2020 року минуло більше місяця, тому минув строк для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вказані порушення трудової дисципліни.

У той же час, наказ відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідно до наказу від 22 січня 2020 року за № 09-К стосувався порушення трудової дисципліни через неналежну поведінку позивача на засіданні в кабінеті директора під час обговорення індивідуальних планів співробітників музею і не стосувався фактів невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх трудових обов`язків, тому він не може бути підставою для звільнення позивача за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Що стосується протоколів засідань науково-методичних рад, які зазначені підставами для звільнення позивача з роботи, то суд зауважує, що за результатами вказаних засідань позивача жодного разу не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків.

Зокрема, у протоколі № 3 засідання науково-методичної ради від 02 липня 2020 року заввідділу декоративно-ужиткового мистецтва Яніній І.В. доручено перевірку наукових матеріалів ОСОБА_3 (а.с. 99).

У протоколі № 4 засідання науково-методичної ради від 14 серпня 2020 року зазначено, що ОСОБА_3 на лікарняному і свій звіт не надав (а.с. 100-101).

Отже, зазначеними протоколами засідань науково-методичної ради не встановлено факту невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх трудових обов`язків.

На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин, необхідно визнати незаконним та скасувати оспорюваний позивачем наказ Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никонора Онацького від 21 серпня 2020 року за № 45-К «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновити позивача на посаді наукового співробітника Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никонора ОСОБА_8 з 22 серпня 2020 року.

Відповідно до частини 1, 2 статті 235 КзПП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок). Зокрема, згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького від 22 січня 2021 року за № 32, середньоденна заробітна плата позивача із розрахунку за червень-липень 2020 року складає 260 грн 74 коп. (а.с. 233).

Кількість робочих днів за період з 25 серпня 2020 року (першого робочого дня після звільнення позивача з роботи) по 31 березня 2021 року (день ухвалення судового рішення) становить 152 робочих днів.

Отже, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначається наступним чином: 260,74 грн * 152 робочих днів = 39632 грн 48 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині поновлення позивача на роботі підлягає негайному виконанню, про що заявила в судовому засіданні його представник адвокат Неговська І.В.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позивач при подачі позову сплатив судовий збір за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 840 грн 80 коп. (2102 грн * 0,4), тому вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Крім того, ураховуючи, що позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору при подачі позову за позовною вимогою про поновлення на роботі, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн 80 коп. (2102 грн * 0,4).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 264, 265, 273, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никонора Онацького від 21 серпня 2020 року за № 45-К «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді наукового співробітника Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никонора Онацького з 22 серпня 2020 року.

Стягнути з Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 39632 грн 48 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі.

Стягнути з Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.

Стягнути з Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никанора Онацького на користь держави судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальний заклад Сумської обласної ради Сумський обласний художній музей ім. Никонора Онацького, місцезнаходження: м. Суми, Покровська площа, буд. 1, .

Третя особа: Сумська обласна державна адміністрація в особі Департаменту культури, інформаційної політики та туризму, адреса: м. Суми, майдан Незалежності, 2.

Повне судове рішення складено 09 квітня 2021 року.

Суддя А.С. Северинова