справа № 489/6360/20 провадження №2/489/838/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства (далі ПрАТ) «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та компенсацію франшизи,

встановив:

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди та компенсацію франшизи.

В обґрунтування позову послався на те, що постановою Заводського районного суду міста Миколаєві від 21.04.2020 відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на суму 130000,00 грн., було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а саме ДТП, що сталася 26.01.2020 по пр. Богоявленському у м. Миколаєві в районі перехрестя з вул. Космонавтів, в результаті чого транспортний засіб «OPEL OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, отримав механічні пошкодження.

Внаслідок ДТП позивачу нанесена матеріальна шкода, яку він згідно висновку експерта № 675/20 від 03.03.2020 про проведення на його замовлення автотоварознавчого дослідження, оцінює на суму 72573,43 грн. Посилаючись на те, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» була виплачена йому сума страхового відшкодування лише у розмірі 27155,00 грн. на підставі проведеної страховою компанією ремонтної калькуляції, без погодження з ним розміру такого страхового відшкодування, просив стягнути з страхової компанії різницю у розмірі 45418,45 грн. та 2600,00 грн. франшизи з ОСОБА_2 .

Відповідачі правом на подачу відзиву не скористались.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.02.2021 постановлено повторно направити відповідачу ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для реалізації сторонами судового захисту своїх прав та інтересів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що згідно з копією постанови Заводського районного суду м. Миколаєві від 21.04.2020 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а саме ДТП, що сталася 26.01.2020 о 08:45 год. по пр. Богоявленському у м. Миколаєві в районі перехрестя з вул. Космонавтів, в результаті чого транспортний засіб «OPEL OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження (а.с.23).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за шкоду заподіяну майну на суму 130000,00 грн.

Відповідно до копії висновку № 675/20 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 03.03.2020, зробленого ТОВ «Авто Одекс», розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «OPEL OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження складає 92436,00 грн. (а.с.24-29). При цьому згідно ремонтної калькуляції у вказаному висновку вартість ремонту вказаного автомобіля складає 204314,45 грн., при тому що ринкова вартість самого автомобіля до пошкодження складала згідно Методики 91340,00 грн., а з урахуванням отриманих пошкоджень стала складати 17262,63 грн., тобто різниця становить 75173,45 грн. (а.с.35 зворот, 44-45).

Листом від 17.03.2020 позивача повідомлено, що справу щодо страхового випадку станом на 17.03.2020 розглянуто та без повідомлення розміру страхової виплати запропоновано позивачу написати заяву на виплату страхового відшкодування (а.с.18).

На підставі висновку № 675/20 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 03.03.2020 ОСОБА_1 на адресу страхової компанії 20.03.2020 направлено листа з проханням погодити розмір страхового відшкодування в розмірі 72573,43 грн. з направленням вказаного висновку (а.с.13-15).

Листом ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» без погодження або заперечення вказаного позивачем розміру знов роз`яснено ОСОБА_1 на необхідність подання ним заяви на виплату страхового відшкодування (а.с.19).

06.05.2020 позивачем подано заяву про страхове відшкодування з проханням здійснити виплату у розмірі 92436,08 грн.

В той час як відповідно до копії листа ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» від 21.07.2020 № 5492, позивачу розрахована сума страхового відшкодування в розмірі 27155,00 грн., франшиза становить 2600,00 грн., як різниця ринкової вартості автомобіля до ДТП 70950,62 грн. та після нього 41195,62 грн. з посиланням на звіт № 95-20 від 28.03.2020, зроблений ФОП ОСОБА_3 , який в матеріалах справи відсутній (а.с.20-21). Доказів узгодження вказаної суми з позивачем страховою компанією не надано. Вказана сума страхового відшкодування була перерахована на банківську картку позивача 21.07.2020, що ним не заперечується (а.с.22).

Не погодившись із сумою страхового відшкодування позивач направив страховій компанії листа з проханням доплатити йому страхове відшкодування на суму 48018,45 грн. з урахуванням сплаченої страховою компанією суми у розмірі 27155,00 грн., проте відповіді від ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не отримав (а.с.17).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно з статтею 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Між тим матеріали справи не містять доказів узгодження між позивачем та страховою компанією розміру страхового відшкодування. Відзиву ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не подало, звіту № 95-20 від 28.03.2020, зробленого ФОП ОСОБА_3 на який посилається страхова компанія у листуванні з позивачем, до матеріалів справи нею до додано, обґрунтованих доводів щодо відмови страхової виплати у розмірі, на якому наполягав ОСОБА_1 у заяві про страхове відшкодування страховою компанією не наведено, доказів погодження розміру страхового відшкодування з позивачем не надано, хоча в силу статті 81 ЦПК України це є її обов`язком.

Відповідно до статті 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як позивач так і страхова компанія при визначення розміру страхового відшкодування посилаються на вказані норми закону, при цьому різниця у розмірі страхового відшкодування виявляється у ринковій вартості ТЗ до ДТП та ринковій вартості ТЗ після ДТП, які зазначені у висновку експерта № 675/20 від 03.03.2020 про проведення на замовлення позивача автотоварознавчого дослідження, та звіті № 95-20 від 28.03.2020, зробленого ФОП ОСОБА_3 на який посилається страхова компанія, і який відсутній в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів узгодження страховою компанією розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, розмір страхового відшкодування на користь власника транспортного засобу «OPEL OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_2 , на який має право позивач повинно бути розраховано наступним чином: 92436,08 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) 17 262,63 грн. (ринкова вартість ТЗ після ДТП) 2600,00 грн. (франшиза) 27155,00 грн. (сума страхової виплати, що була сплачена страховою компанією) = 45418,45 грн.

Відтак, позов в частині вимог до страхової компанії підлягає задоволенню з присудженням стягнення з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 45418,45 грн.

Крім того, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхованої суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У свою чергу пункт 37.5 статті 37 зазначеного вище Закону, покладає обов`язок щодо компенсації потерпілому суми франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком суми страхового відшкодування покладено на страхувальника або особу, відповідальність якої застрахована.

За такого, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 2600,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню розмір судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову, пропорційно до розміру стягнутих з них на його користь сум, а саме: з страхової компанії 795,40 грн. (94,6% від 840,80) та з ОСОБА_2 45,40 грн. (5,4% від 840,80).

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та компенсацію франшизи задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 45418,45 грн. (сорок п`ять тисяч чотириста вісімнадцять гривень 45 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 2600,00 грн. (дві тисячі шістсот гривень 00 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 795,40 грн. (сімсот дев`яносто п`ять гривень 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 45,40 грн. (сорок п`ять гривень 40 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», , місцезнаходження: вул. Глибочицька, 44, м. Київ;

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 14.04.2021.

Суддя І.В. Коваленко