ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/19998/20

Номер провадження: 22-ц/819/665/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Радченка С.В.,

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач - Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона»,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсон Форте», Товариство з обмеженою відповідальністю «Наша Фортуна», ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2021 року, у складі судді Зуб І.Ю, про забезпечення позову у справі за позовом Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсон Форте», Товариства з обмеженою відповідальністю «Наша Фортуна», ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів щодо відчуження нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства м.Херсона» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсон Форте», Товариства з обмеженою відповідальністю «Наша Фортуна», ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів щодо відчуження нерухомого майна.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 02 березня 2021 року.

03 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову посилаючись на те, що між сторонами виник спір щодо договорів про відчуження нерухомого майна ТОВ «Херсон Форте», а саме Кафе-бару, що знаходиться в АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Наша Фортуна» та в подальшому між ТОВ «Наша Фортуна» та ОСОБА_1 , які позивач просить визнати недійсними та зазначає про право звернення стягнення на вказане нерухоме майно. Заявник вважає правочини фіктивними, такими, що укладені з метою уникнення майнової відповідальності.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього судового рішення, оскільки ОСОБА_1 може вчинити дії спрямовані на переоформлення майна, як вже неодноразово відбувалося. Просило накласти арешт на кафе-бар загальною площею 154,8 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2021 року накладено арешт на Кафе-бар загальною площею 154,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, власником якого є ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

З апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції звернувся ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 . Апеляційна скарга обґрунтована тим, що забезпечення позову про визнання фіктивними договорів щодо відчуження нерухомого майна шляхом накладення арешту на вказане майно не забезпечує виконання заявленого позову, оскільки вимоги позивача є самовиконуваними, за їх наслідками жодних дій відповідачі не повинні вчиняти. Вказує на не співмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами та відсутність обґрунтування наявних ризиків у разі не забезпечення позову. Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник МКП «Виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства м.Херсона» вказує, що, дійсно, даний позов заявлено в зв`язку з ухиленням ТОВ «Херсон Форте» від виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 18.06.2019 року про стягнення з ТОВ «Херсон Форте» на користь МКП «Виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства м.Херсона» 348117,96 гривень за безоблікове водокористування та 5221,77 гривень судового збору. З метою ухилення від виконання свого обов`язку ТОВ «Херсон Форте» відчужило належний йому кафе-бар, що розташований в АДРЕСА_1 , ТОВ «Наша Фортуна», яке згодом відчужило його ОСОБА_1 .. Тому саме з метою уникнення в подальшому повторного перепродажу кафе - бару під час судового розгляду, позивачем і було подано заяву про забезпечення позову. Вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою та просить її залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 та МКП «Виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства м.Херсона», перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, її відповідність нормам процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З виділених матеріалів, що надійшли на адресу суду апеляційної інстанції слідує, що 09.12.2020 року Міське комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсон Форте», Товариства з обмеженою відповідальністю «Наша Фортуна», ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів щодо відчуження нерухомого майна.

Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.06.2019 року у справі № 923/177/19 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсон Форте» на користь Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» 348 117, 96 гривень за безоблікове користування та 5221,77 гривень судового збору.

Після ухвалення вказаного рішення суду, 10.07.2019 року нерухоме майно належне ТОВ «Херсон Форте», а саме кафе-бар загальною площею 154,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі акту приймання-передачі було відчужено на користь ТОВ «Наша Фортуна».

13.08.2020 року між ТОВ «Наша Фортуна» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу вказаного вище Кафе-бару.

Позивач вважає, що вказані правочини вчинені відповідачами з метою унеможливлення виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 18.06.2019 року за рахунок звернення стягнення на належний боржникові ТОВ «Херсон Форте» Кафе-бар. Посилаючись на фіктивність вказаних правочинів, просить визнати їх недійсними та скасувати державну реєстрацію.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У частині першій статті 150 ЦПК України серед видів забезпечення позову передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборона вчиняти певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (частина сьома статті 153 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів».

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічний висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 363/2197/17 (провадження № 61-15477св19).

Як слідує з заявлених при зверненні до суду позовних вимог МКП «Виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства м.Херсона» предметом позову є вимоги немайнового характеру про визнання недійсним правочину щодо внесення до статутного капіталу ТОВ «Наша Фортуна» нерухомого майна - кафе-бар загальною площею 154,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування державної реєстрації вказаного Акту приймання передачі; визнання недійсним договору купівля-продажу вказаного кафе бару від 18.08.2020 року та скасування його державної реєстрації.

У разі задоволення позовних вимог рішення суду полягатиме в констатації фактів недійсності вказаних правочинів. Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, а тому незабезпечення позову в обраний спосіб, а саме шляхом накладення арешту на спірний кафе-бар не ускладнить і не унеможливить виконання рішення суду в цій справі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року в справі № 700/720/17 (провадження № 61-1995св20).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви МКП «Виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства м.Херсона»про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Кафе-бар загальною площею 154,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, власником якого є ОСОБА_1 .

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2021 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

С.В. Радченко