Справа пр. № 2/756/2485/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Колесник А.В.,

учасники справи:

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 19 лютого 2019 року між нею та відповідачем у справі ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 162.

Від шлюбу з ОСОБА_1 у ОСОБА_2 неповнолітніх дітей немає.

Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. ОСОБА_2 зазначила, що з ОСОБА_1 вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 19 лютого 2019 року між нею та ОСОБА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала.

Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, просив надати подружжю строк для примирення, а також зазначив, що вони з ОСОБА_2 не мешкають разом з кінця 2020 року, не ведуть спільного господарства.

Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 162 (а. с. 6).

Від шлюбу з ОСОБА_1 у ОСОБА_2 неповнолітніх дітей немає.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У своїй постанові від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц Верховний Суд вказав на те, що тлумачення ст. 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Позивач у позовній заяві зазначила, що її рішення розірвати шлюб є остаточним.

Враховуючи викладене, суд не вважає доцільним вживати заходи щодо примирення подружжя.

За приписами ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з кінця 2020 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер.

За наведених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , слід розірвати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. ст. 104, 110, 112 СК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 19 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 162.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 09 квітня 2021 року