Справа № 592/3993/21
Провадження № 2/592/1275/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 квітня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Косолап М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності,

в с т а н о в и в:

05.04.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулися до суду з позовною заявою і просять:

- поділити житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приміщення житлового будинку «А-1», а саме: сіни «І-1», площею 4,1 кв.м.; коридор «1-1», площею 3,7 кв.м.; житлову кімнату «1-2», площею 15,2 кв.м.; кухню «1-4», площею 7,9 кв.м.; сіни «а-1» та частину огорожі № 1-4, припинивши право спільної часткової власності;

- поділити земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :17:016:0001 та виділити у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 76/200 частки земельної ділянки від загальної площі 0,1000 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , припинивши право спільної часткової власності.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що позовну заву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України зважаючи на наступне.

Згідно частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертаючись до суду з позовом, позивачі просять поділити житловий будинок по АДРЕСА_1 та поділити земельну ділянку з кадастровим номером :17:016:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , припинивши право спільної часткової власності.

Будь-яких доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо земельної ділянки з кадастровим номером :17:016:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 до позовної заяви не долучено.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачами визначена ціна позову у розмірі 200000 грн.

До позову долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2000 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Згідно частини 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість (ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу (п. 3 Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).

Доказів на підтвердження дійсної вартості майна станом на дату звернення з даним позовом до суду позивачем до позовної заяви не додано.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Відтак, позивачам відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України необхідно викласти всі обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема: зазначити відомості про дійсну вартість нерухомого майна станом на день звернення з позовом до суду, не зазначення якої ускладнює визначення дійсної ціни позову та впливає на розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру, або зазначити вжиті всі залежні від них дії для отримання та зазначення в позові доказів вартості нерухомого майна або причини неможливості встановлення точної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову.

Зміст позовних вимог мітить дві вимоги майнового характеру заявлені кожним позивачем, а тому кожен позивач повинен сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру окремо.

Таким чином, позивачам необхідно визначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, та надати квитанції про сплату кожним позивачем судового збору за вимогу майнового характеру на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна (з урахуванням сплачених сум).

У частині 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1.1 частини 2 статті 4 Закону).

З огляду на викладене, відповідно до частин 1 і 2 статті 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачам протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом подачі позовної заяви з урахуванням викладених у даній ухвалі недоліків: визначення ціни позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, надавши відповідні докази на підтвердження цієї обставини; надання квитанції про сплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, яке просять поділити позивачі (з урахуванням сплачених сум); надання доказів права власності на земельну ділянку, яку позивачі просять поділити.

Роз`яснити позивачам, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності - залишити без руху.

Запропонувати позивачам усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Косолап