Справа №303/288/21
2/303/1108/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої адміністративним правопорушенням.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 та накласти арешт на автомобіль марки «Опель астра», р/н НОМЕР_1 .

Заява мотивована тим, що у разі невжиття заходів при розгляді справи це може унеможливити виконання рішення по даній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Заява про забезпечення позову розглядається судом відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, тобто не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 151 ЦПК України передбачені вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в п. 3, 4, 7 ч. 1, в якій повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів представника відповідача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог представника відповідача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи щодо забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або може звернутись.

Заявляючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, представник позивача тільки припускає, що вищезазначене майно може бути продане сторонній особі, в результаті чого буде неможливим виконання рішення суду.

В той же час, з поданої позовної заяви вбачається, що ціна позову становить 22471,45 гривень, що об`єктивно значно перевищує ціну майна на яке просить накласти арешт представник позивача. Крім того, представником позивача не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що зазначене майно належить саме позивачу.

Також суд констатує, що позивач є учасником бойових дій, але оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом із приводу відшкодування шкоди завданої адміністративним правопорушенням, яка не зачіпає порядку надання, обсягу гарантій чи будь-яким чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, в зв`язку з чим судовий збір за подання ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову підлягає сплаті.

Крім того, суддя звертає увагу на той факт, що за подання заяви про забезпечення позову позивачем не сплачено судовий збір в розмірі 454 гривень.

Аналогічний висновок міститься в Ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2020 року по справі №9901/70/20.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується зявником та повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, суд прийшов до висновку про повернення заяви представнику позивача.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути представнику позивача.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Ю.Ю. Куцкір