Справа № 442/7310/19
Провадження № 2/442/71/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб: Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про припинення стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, Служба у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації, Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відібрання дітей,-

в с т а н о в и в:

18.10.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів, присуджених рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.12.2014 та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

28.11.2019 ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву про відібрання дітей.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.03.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб: Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про припинення стягнення аліментів, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, Служба у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації, Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відібрання дітей.

13.04.2021 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зазуляк Й.М. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів згідно виконавчого листа №442/8290/19, виданого 13.11.2019 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області до вирішення справи №442/7310/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб: Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про припинення стягнення аліментів.

Заяву обґрунтовує тим, що розгляд справи триває вже значний час (з 2019 року), заборгованість позивача збільшується, що в разі задоволення позову та не вжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та призведе до обмеження прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, ускладнення або неможливості відновлення своїх прав.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, оскільки заходи забезпечення позову, які просить вжити позивача є тотожними задоволенню позовних вимог.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суддя -

постановив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зазуляка Й.М. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб: Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про припинення стягнення аліментів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.П. Хомик