ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3638/21 Справа № 191/3044/20 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2020 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року передано цивільну справу №191/3044/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, за територіальною підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.42 постанови № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст.114 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння та користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки з цього майна (ст.ст.370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомості недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0069, яка розташована на території Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та стягнення заборгованості з орендної плати.

Згідно із статтею 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

Здійснюючи офіційне тлумачення частини першої статті 133 в Рішенні Конституційного Суду №11-рп/2001 від 13.07.2001 Конституційний Суд зазначив, що адміністративно-територіальна одиниця - це компактна частина єдиної території України, що є просторовою основою для організації і діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до абзаців 2,3,26 Закону України «Про місцеве самоврядування» адміністративно-територіальною одиницею є - область, район, місто, район у місті, селище, село. Територіальною громадою є жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр. Територія територіальної громади - нерозривна територія, в межах якої територіальна громада здійснює свої повноваження щодо вирішення питань місцевого значення відповідно до Конституції і законів України, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу першого пункту 71 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №709-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Дніпропетровської області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Дніпропетровської області. Так, згідно із додатком до вказаного розпорядження до Любимівської територіальної громади входить Дібровська територіальна громада (Синельниківський район). Адміністративним центром Любимівської територіальної громади є с.Любимівка, назвою району, до якого входить адміністративний центр вказаної територіальної громади є Дніпровський район.

Відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" у Дніпропетровській області на територіях Дніпровського та Синельниківського районів Любимівська сільська рада Дніпровського району та Дібровська сільська рада Синельниківського району рішеннями від 19 і 25 серпня 2016 року об`єдналися у Любимівську сільську територіальну громаду з адміністративним центром у селі Любимівка включивши до її складу села Перше Травня, Придніпрянське Дніпровського району, Веселе, Воронівка, Діброва Синельниківського району.

Відповідно до пункту 2 статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" у Дніпропетровській області у зв`язку з припиненням повноважень рад, що об`єдналися у Любимівську сільську територіальну громаду з 9 листопада 2017 року виключено з облікових даних Любимівську сільську раду Дніпровського району, Дібровську сільську раду Синельниківського району. Включено в облікові дані Любимівську сільську раду Любимівської сільської територіальної громади.

Відповідно до підпунктів 1,4,9 п.6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень.

У день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України, припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади;

Сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.

Оскільки спірна земельна ділянка, розташована на території Дібровської територіальної громади, яка на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №709-р була включена до території Любимівської територіальної громади, адміністративним центром якої є с.Любимівка, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на час подання даного позову територіальна юрисдикція Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області припинила розповсюджуватися на територію Дібровської територіальної громади та на вказану територію стала розповсюджуватися територіальна юрисдикція Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за місцем розташування адміністративного центру Любимівської територіальної громади.

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на лист Ради суддів України від 22 липня 2020 року, оскільки вказаний лист підписано Головою Ради суддів України у зв`язку з прийняттям Верховною Радою України саме постанови від 17 липня 2020 року Про утворення та ліквідацію районів, крім того він має рекомендаційний характер.

За таких обставин, порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено, доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова