Справа № 466/5469/20
У Х В А Л А

судового засідання

12 квітня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі головуючого судді: Невойта П.С.

секретаря судового засідання Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу у справі №466/5469/20 від 23 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу у справі №466/5469/20 від 23 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини на підставі ст.466 ЦПК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що 09.03.2012 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також разом з ними проживає її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням 16.03.2020 року. Вказує на те, що періодично їздить за кордон на заробітки, однак кошти надає для утримання дітей. Зазначає, що ОСОБА_2 скористався її відсутністю і звернуся з заявою про видачу судового наказу. З судовим наказом не згідна, просить переглянути за ново виявленими обставинами, оскільки такі обставини не були враховані при винесенні судового наказу.

11.11.2020 ОСОБА_2 подав письмові заперечення на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, просить відмовити у задоволенні.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула. ЇЇ представник адвокат Савчук О.Л. подав заяву, про неможливість прибути в судове засідання.

Представник стягувача адвокат Штинда О.В. подав заяву про розгляд справи без участі сторони стягувача.

Суд зазначає, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня на усій території України встановлено карантин.

Запроваджені заходи значно ускладнюють та роблять неможливим для сторін реалізувати своє право на участь у розгляді їх справи в суді через обмеження пересування як в межах території країни так і в межах населених пунктів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, матеріали цивільної справи 466/5469/20, наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд встановив такі обставини.

Рішенням від 16.03.2020 шлюб між ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 09 березня 2012 року відділом державної реєстрація актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №14 /арк.13-14/.

21.07.2020 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /арк.спр.1/.

23.07.2020 за заявою ОСОБА_2 винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини всіх доходів /заробітку/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2020 /арк.спр.17/.

Згідно з Довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 20.07.2020 №2534 станом на день подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, ОСОБА_5 /син/, ОСОБА_2 /батько, стягувач/ та ОСОБА_1 /мати, боржник/ зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 /арк. спр.15/. Заявник при зверненні з заявою вказував на те, що ОСОБА_1 хоча й зареєстрована за вказаною адресою, однак не проживає за місцем реєстрації.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

При цьому, за змістом ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

За змістом ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 №4 передбачено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього заборгованості).

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Зі змісту ст.181, ч.3 ст.184 СК України слідує, що право на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків із ким постійно проживає дитина, заявлена ж вимоги про стягнення аліментів одним з батьків, з яким дитина не проживає постійно, вказує на те, що заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. У такому разі суд має відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, перешкодою для видання наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, закон визначає пов`язаність цієї вимоги із встановленням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Сам факт існування у боржника на утримання іншої дитини, в тому числі від іншого шлюбу, не може вважатися перешкодою для видачі судового наказу про стягнення аліментів, за умови відсутності спору про батьківство. Про існування такого спору заявник не вказував.

З матеріалів справи вбачається, що додані заявником ОСОБА_1 до заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами документи вказують на те, що син ОСОБА_5 постійно проживає за зареєстрованим місцем проживання. Також, ОСОБА_1 не заперечує той факт, що вона періодично перебувала за кордоном на заробітках, надавала кошти на утримання сина, який в той час проживав разом з батьком.

Про дані обставини заявник вказував і в заяві про видачу судового наказу.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

В судовому засіданні доведено, що на момент видання наказу від 23.07.2020 боржник мала іншу дитину: доньку від іншого шлюбу, з якою вона часто перебувала за кордоном, однак ця обставина не є перешкодою для видачі судового наказу, в розумінні п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

У разі незгоди платника аліментів з розміром стягнутих з нього аліментів, законом визначений інших спосіб захисту його порушеного права звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (ч.7 ст. 170 ЦПК України).

Встановлені в судовому засіданні обставини дають підстави для висновку проте, що обставини вказані заявником ОСОБА_1 в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не можуть вважатися нововиявленими обставинами, адже ці обставини (перебування на утримання іншої дитини, перебування за кордоном) були відомі йому на час видання судового наказу, а їх повідомлення суду не могло потягнути ухвалення іншого рішення.

Суд вважає, що дані обставини, які вказує ОСОБА_1 , не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК, оскільки процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, на думку заявника, неповне встановлення фактичних обставин справи, подання сторонами доказів на підтвердження вимог та заперечень) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Верховний Суд в своїй постанові від 29.08.2018 по справі №552/137/15-ц вказав, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Оскільки судовий наказ виданий Шевченківським районним судом м.Львова у справі №466/5469/20 набрав законної сили, звернений до виконання, обставини повідомлені заявником як підстави для його перегляду і скасування не є нововиявленими, суд приходить висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , а тому керуючись ч. 3ст. 429 ЦПК України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ в силі.

Що стосується вимог про стягнення з ОСОБА_1 понесених ОСОБА_2 судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Адвокатом Штиндою О.В. подано суду акт від 12.04.2021 наданих послуг, згідно договору про надання правової допомоги №02-04/527 від 17.09.2020 розрахунок суми гонорару правової допомоги з детальним описом наданої правничої допомоги, з якого вбачається, що адвокатом було надано правничі послуги на суму 4000 грн., які складаються з наступного:

- надання усних консультацій щодо характеру спірних правовідносин /1год. вартість 800грн./;

- вивчення документів справи №466/5469/20 /1год. вартість 800грн./;

- вивчення та правовий аналіз судової практики /1год. вартість 800грн./;

- написання заперечення на заяву про скасування судового наказу/1год. вартість 800грн./;

- представлення інтересів замовника в Шевченківському районному суді м.Львова /1год. вартість 800грн./.

З договору про надання правничої допомоги від 17.02.2020 та додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги /арк.спр.66-69) вбачається, що станом на 05.11.2020 визначено гонорар у розмірі 4000 гривень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв ст. 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону боржника з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати, на підставі чого приходить, що витрати на усні консультації з правових питань, вивчення документів, аналіз судової практики, суд вважає такими, що не відповідають критерію розумності їх розміру, з огляду на те, що такі не є мінімально необхідними витратами, що підлягають покладенню на відповідача та не є неминучими при розгляді справи про перегляд судового наказу заново виявленими обставинами, з огляду на її предмет.

Зважаючи на викладене, суд вважає необхідним зменшити розмір заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу, співмірним, пропорційним та розумним в цілях покладення його на відповідача на переконання суду буде розмір в сумі 1500,00 грн.

Керуючись ч. 8 ст.170, ст.260-261,423-429 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова, виданого 23 липня 2020 року (справа 466/5469/20) за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити, залишивши судовий наказ в силі.

Заяву адвоката Штинди О.В. від 12.04.2021 про стягнення витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1500 / одна тисяча п`ятсот гривень/ понесених витрат на правову допомогу.

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: П. С. Невойт