ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 707/1997/19
номер провадження 2-п/695/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю

секретаря Біліченко С.В.,

представника позивача адвоката Корж О.В.,

розглянувши в судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Манжари Дмитра Сергійовича про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача по справі ОСОБА_1 , адвокат Манжара Д.С. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто із ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 314694 грн. 11 коп., з яких 4000 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 102150.84 грн., 1500 євро, що в гривневому еквіваленті складає 42543.27 грн. та 170000 грн., а також стягнуто судовий збір на користь пробивача у розмірі 3146.95 грн..

Обґрунтовуючи подану заяву про перегляд заочного рішення суду, заявник наполягає, що вказане рішення прийнято незаконно без забезпечення участі відповідача в судовому процесі та з порушенням процесуальних прав відповідача, оскільки він був неналежно повідомлений про розгляд справи та дату судового засідання, а клопотання про перенесення розгляду даної справи, яке було подано представником відповідача взагалі судом не було взято до уваги, а тому його права при розгляді матеріалів справи були порушеними. Окрім того через не участь у судовому засіданні відповідач не зміг надати відповідні докази на спростування доводів позивача в тому числі заявити клопотання про проведення почеркознавчої експертизи розписки, яка стала головним доказом по даній справі та проти написання якої він категорично заперечує.

За таких обставин заявник звернувся до суду із даною заявою, якою просить суд скасувати заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 року призначивши розгляд справи в загальному порядку.

Заявник та його представник, для розгляду матеріалів справи не з`явилися із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку визначеному нормами чинного законодавства.

Представник позивача, адвокат Корж О.В. в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі вказуючи на його не вмотивованість та відсутність будь-яких доказів, які б стверджували обставини, що зазначені у клопотанні.

Суд вважає, що матеріали вказаної справи дають достатньо підстав для розгляду її за відсутності сторін, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що він не займав активної позиції в судовому процесі та не супроводжував цивільну справу в суді оскільки належним чином не був повідомлений про хід розгляду такої справи, адже не отримував судових повісток про виклик до суду, а всю кореспонденцію отримує його дружина, що позбавило можливості його надати суду пояснення по смуті позову.

Вказана обставина, на думку заявника, перешкоджала з`явитися та дати суду свої доводи та заперечення стосовно обставин справи.

Разом із тим вказані доводи заявника спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема в матеріалах справи (арк. 37, 60, 81, 90) наявні відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , зокрема повісток про явку до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду матеріалів даної справи.

Окрім того адреса, на яку направлялися відповідні судові повістки про виклик до суду відповідає адресі зазначеної заявником у його заяві про перегляд заочного рішення.

Крім того суд зважає, що жодних доказів отримання судових повісток саме дружиною відповідача матеріали справи не містять, а тому такі доводи належним чином не доведені.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_1 будучи відповідачем по даній справі звернувся до адвоката Манжари Д.С. та 13.01.2020 року уклав із ним договір про надання правової допомоги в суді щодо позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, що спростовує доводи заявника про неналежну обізнаність ОСОБА_1 про розгляд даної справи в суді.

Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача, адвокат Манжара Д.С. брав участь в судовому засіданні 29.01.2020 року та заявляв клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та відкладення судового засідання.

В подальшому представник відповідача звертався до суду із клопотаннями про перенесення розгляду справ, однак належних доказів поважності неявки до суду не надавав, що було враховано судом та зазначено у рішенні від 03.07.2020 року.

Доводи заяви про перегляд заочного рішення про відсутність згоди позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи спростовуються протоколом судового засідання від 03.07.2020 року із змісту якого вбачається, що в судовому засіданні був присутній представник позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильності вирішення справи.

За змістом положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Водночас, з`ясування лише причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Разом із тим заявник наполягаючи на свої вимогах в якості посилання на докази, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача зазначає про те, що судом не було враховано обставини складення такої розписки та передачі грошей, а також по даній справі необхідно призначити судову почеркознавчу експертизу.

Однак такі доводи не можуть розцінюватися судом як належні обставини, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково.

Крім того відповідач та його представник у ході розгляду матеріалів справи в суді не були позбавлені можливості подати відзив на позовну заяву, свої письмові заперечення чи клопотання про призначення вказаної експертизи, чого із невідомих для суду причин зроблено не було.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи та через свого представника брав участь у судових засіданнях.

Доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано, в ході розгляду матеріалів справи в порядку позовного провадження відповідачем до суду не надавалися, а докази, які додав відповідач до своєї заяви не можуть бути підставою для скасування та перегляду судового рішення.

При розгляді даної справи суд враховує також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Однак особа не може зловживати своїми правами, так ЄСПЛ наголошує, що застосування скаржником спроби оскарження остаточного та обов`язкового рішення суду з причин процесуального характеру без належного обґрунтування підстав для подібного продовження втручання в принцип «res judicata» (тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення) не можуть вважатися причинами фундаментального характеру.

Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (рішення у справі «Сутяжник проти Росії, п. 38).

Отже відхід від вказаних принципів остаточності та обов`язковості рішень суду можливий лише, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами, а про такі обставини ні відповідач ні його представник у заяві не зазначили.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява є необґрунтованою та безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 284, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Манжари Дмитра Сергійовича про перегляд заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Середа Л.В.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано головуючим 12 квітня 2021 року.