Номер провадження: 22-ц/813/3536/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.03.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про приєднання до апеляційної скарги представника ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановила:

У травні 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 2007/13-2.06/633 від 10.10.2007 року на загальну суму 4 248 878 грн. 54 коп., що включає в себе заборгованість за кредитом - 2 611 399, 98 гривень; заборгованість за відсотками - 1 477 478, 56 гривень; пеню за прострочення тілу кредиту - 60 000, 00 гривень; пеню за прострочення відсотків по кредиту - 100 000, 00 гривень. У решті позову відмовлено. Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» сплачений судовий збір у сумі 3 441 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 26.12.2013 року представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» відовити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

06.07.2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду Одеської області з заявою про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника ОСОБА_1 , заслухавши думку учасників справи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» визначено, що відповідно до ст. 299 ЦПК України приєднатися до поданої апеляційної скарги можуть особи, які брали участь у справі на стороні особи, яка подала скаргу, а також особи, які не брали участі справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки і їх вимоги не є іншими. Заяви про приєднання до апеляційної скарги можуть бути подані лише до початку розгляду справи в апеляційному суді (до постановлення ухвали про призначення справи до розгляду - стаття 302 ЦПК України).

У разі якщо в заяві про приєднання до апеляційної скарги, поданої до початку апеляційного розгляду справи, фактично містяться інші вимоги або заявлені інші мотиви, ніж ті що зазначені в апеляційній скарзі, то така заява вважається окремою апеляційною скаргою зі всіма наслідками, які з цього випливають, а саме: вона залишається без руху для усунення її недоліків як апеляційної скарги відповідно до вимог статті 295 ЦПК України і для сплати судових витрат. У заяві про приєднання до апеляційної скарги можуть міститися лише додаткові обґрунтування, уточнення вже поданої апеляційної скарги, у тому числі, як питання факту, так і питання права.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі, як на підставу для скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року посилається на те, що

10 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який 16.04.2010 року перейменовано на ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/13-2.06/633. У якості забезпечення кредиту між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки за № 07-15/1335 від 10.10.2007 року. Припинення договору поруки відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України пов`язується із зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до п. 3.3.2 договору поруки №07-15/1335 від 10 жовтня 2007 року ПАТ «Укрсоцбанк», як кредитор не мав права змінювати умови договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 2007/13-2.06/633 від 10 жовтня 2007 року без попереднього письмового погодження з ОСОБА_2 як поручителя. Крім того, просила застосувати строк позовної давності. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_1 в своїй заяві про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 , як на підставу для скасування оскаржуваного рішення послався на те, що сторони договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 2007/13-2.06/633 від 10 жовтня 2007 року встановили, як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначений сумі підлягав виконанню відповідно до укладеного ними 21.05.2008 року Договору про внесення змін № 1 до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 2007/13-2.06/633 від 10 жовтня 2007 року в строках до 09.10.2022 року. Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 перестав належним чином виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом починаючи з 01.06.2009 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та вимогами про дострокове повернення кредиту банк звернувся 08.05.2013 року. У зв`язку із чим просив застосувати строк позовної давності.

Виходячи з викладеного, вбачається, що заява ОСОБА_1 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 фактично містить інші вимоги та мотиви, ніж ті що зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 , а тому дану заяву слід вважати окремою апеляційною скаргою зі всіма наслідками, які з цього випливають.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам ЦПК України, а саме:

-відсутнє клопотання про поновлення строків для подачі апеляційної скарги;

Відповідно до ст. 294 ЦПК України (в редакції, яка діяла 11.08.2013 року) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справ, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Матеріалами справи встановлено, що рішення Приморським районним судом м. Одеси було винесено 12 грудня 2013 року, згідно до журналу судового засідання ОСОБА_3 , яка представляла інтереси ОСОБА_1 за довіреністю від 2506.2013 року була в судовому засіданні присутньою, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 06.07.2016 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків. В разі не доведення поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Керуючись ст. 354, 357 ЦПК України, суд

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року - залишити без руху.

Надати апелянту, у відповідності до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали у передбачений законом строк вимог закону, зокрема у разі не звернення до суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе