ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/12/21 Справа № 201/74/18 Головуючий у першій інстанції: Ходаківський М.П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 02 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області про поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05 грудня 2017 року її було звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з посади провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру №1249 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області. Своє звільнення позивач вважає незаконним та таким, що порушує її права та інтереси. 16 червня 2017 року до Територіального сервісного центру №1249 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_2 з приводу зняття з обліку транспортного засобу Mersedes Benz GI 550, номерний знак НОМЕР_1 , та позивачем були проведені необхідні перевірки. Однак при створенні витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна була допущена технічна помилка у формуванні електронної заяви щодо надання інформації стосовно наявності заборон на відчуження указаного транспортного засобу у полі «параметри запиту» при обранні статусу особи замість «фізична особа» обрала «юридична особа». Внаслідок технічної помилки було сформовано некоректний витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме не було відображено заборону на відчуження всього рухомого майна, що належить ОСОБА_2 на підставі постанови державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 25 листопада 2013 року. У подальшому 25 жовтня 2017 року при проведенні перереєстрації транспортного засобу у ТСЦ №6141 МВС України в Тернопільській області виникло питання щодо наявності заборон, оскільки при наявності відомостей про арешт транспортного засобу його реєстрація не проводиться, на що були надані пояснення щодо наявної технічної помилки. 27 жовтня 2017 року Шевченківським ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було вилучено обтяження на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. За фактом указаної помилки позивачем 21 листопада 2017 року були надані пояснення. Службове розслідування відносно неї не проводилося, усі обставини з`ясовано не було, зокрема не було взято до уваги збільшення обсягу роботи та навантаження у період літніх відпусток. Позивач вважає, що нею не було порушено норм діючого законодавства, яке регулює діяльність органів з надання сервісних послуг МВС, а технічна помилка не призвела до будь-яких шкідливих наслідків, а також у її діях не було умислу чи необережності, тобто її вина у даному випадку відсутня. Також позивач зазначає, що за результатами перевірки діяльності Територіального сервісного центру №1249 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області позивач отримала догану та вважає, що вона вже понесла дисциплінарне стягнення за скоєну помилку. Тому позивач просила поновити її на посаді провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру №1249 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.3-8).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року позов задоволено, вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру №1249 регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області та стягнути з Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2018 року вирішено також допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру №1249 регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (а.с. 142-143).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 02 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області про поновлення на роботі відмовлено (а.с. 15-20 т.2).

14 січня 2020 року Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути на його користь сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 1057,20 грн. (а.с. 96-97 т.2).

Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року скасовано, а рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2018 року залишено в силі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо ним не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 270 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 4, 5 вказаної вище статті у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

За положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року скасовано, а рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2018 року залишено в силі (а.с. 58-63 т.2).

Відповідно до частини 2 статті 419 ЦПК України з моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Виходячи з викладеного, встановивши, що постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року скасовано зазначену вище постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року, а рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2018 року у даній справі залишено в силі, наявні підстави для відмови Регіональному сервісному центру МВС в Дніпропетровській області в прийнятті додаткового рішення.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Регіональному сервісному центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області відмовити в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді