Справа № 675/1731/19
Провадження № 6/675/20/2021
У Х В А Л А

13 квітня 2021 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Ткачук Я.Л., розглянувши в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, подання старшого державного виконавця Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Юрія Савлука про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа-

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Юрій Савлук (по тексту державний виконавець) звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької з поданням про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 (по тексту ОСОБА_1 , боржник) у праві виїзду за межі України (за кордон) без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх боргових зобов`язань.

В обґрунтування вимог заявник вказує, що на виконанні Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває п`ять виконавчих документів про стягнення боргів з ОСОБА_1 .

За покликанням державного виконавця, загальна суму боргу ОСОБА_1 , враховуючи виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій складає 34193, 93 грн.

Крім цього зазначає, що за період перебування виконавчих документів на виконанні, державним виконавцем проведено усі примусові виконавчі дії направлені на примусове виконання виконавчого документа, натомість боржник рішення державних органів про стягнення у добровільному порядку не виконував, борги добровільно не сплачував.

Також державний виконавець вказує, що в ході виконавчого провадження встановлено, що боржник має банківські рахунки, на яких кошти відсутні, транспортних засобів немає, фактично за адресою, що зазначена у виконавчих документах не проживає, пенсії не отримує, як підприємець знаходиться на загальній системі оподаткування.

Звертає увагу і на те, що боржник має у власності 1/5 домоволодіння, об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку, що перебуває в його оренді.

Як випливає зі змісту подання, боржнику неодноразово направлялися на місце фактичного проживання повідомлення та виклики, які поверталися без вручення за закінченням терміну їх зберігання, а також проводилися виходи, що по своїй суті не дали результатів.

На думку державного виконавця, з огляду, що боржник ОСОБА_1 , хоча на виклики і не з`являється, однак повідомлявся в телефонному режимі та при зустрічі, про наявність виконавчих проваджень, обізнаний про їх розмір та про виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, то є підстави вважати, що він ухиляється від добровільного виконання, зокрема і рішень суду, добровільно борг не сплачує, а відтак необхідно вирішити питання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх боргових зобов`язань.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до переконання, що останнє не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Частиною 1 ст. 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Частина друга вказаної вище статті ЦПК України визначає, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

У відповідності до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а саме за ухилення від їх виконання.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Як встановлено з матеріалів справи, постановами державних виконавців Ізяславського РВ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавчі провадження №56744197 від 11.08.2018 року на підставі вимоги ГУ ДФС у Хмельницькій області №Ф-12704-17-у від 15.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 8448, 00 грн. податкового боргу по єдиному соціальному внеску, №59011070 від 02.05.2019 року на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) Ізяславського управління вимоги ГУ ДФС у Хмельницькій області №ф-12704-17 від 20.03.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 18276, 72 грн., №60445338 від 29.10.2019 року на підставі судового наказу Ізяславського районного суду Хмельницької №675/1731/19 від 23.10.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 2265, 96 грн., №60692471 від 25.11.2019 року напідставі судового наказу Ізяславського районного суду Хмельницької №675/1731/19 від 23.10.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 192, 10 грн., №64114958 від 14.01.2021 року на підставі постанови Управління патрульної поліції в Житомирській області ЕАМ №3376472 від 02.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 850, 00 грн. в якості адміністративного стягнення.

Суд констатує, що доказів того, що виклики, повідомлення державного виконавця, а також попередження державного виконавця про можливість звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, які б були отримані боржником суду не надано.

Як вбачається із матеріалів подання, що підтверджує і сам державний виконавець, виклики та повідомлення державного виконавця поверталися без вручення боржнику за закінченням терміну їх зберігання, а виходи по місцю його фактичного проживання не дали результатів, так як той там був відсутній.

Покликання державного виконавця, що боржик ОСОБА_1 був повідомлений в телефонному режимі та при особистій зустрічі про наявність виконавчих проваджень, обізнаний про їх розмір та про виконавчий збір і витрати виконавчого провадження є не підтвердженими будь-якими доказами, що не дозволяє суду їх взяти до уваги.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державним виконавцем не надано належних доказів, які б свідчили про навмисне чи інше свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань. Наявність рішень суду та виконавчих проваджень по примусовому стягненню з боржника заборгованості, як і визнання їх наявності боржником, не є фактом такого ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Суд також наголошує і про те, що суб`єкт подання не надав жодних доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

Враховуючи вказані вище обставини, і, зважаючи на положення зазначених вище норм, суд приходить до переконання про відсутність достатніх підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх боргових зобов`язань.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 33 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12 ч. 3, 258-261, 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Юрія Савлука про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх боргових зобов`язань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Повна ухвала складена 13.04.2021 року.

Суддя О.В. Король