ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 389/1022/20

провадження № 22-ц/4809/92/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року, у складі головуючого судді Ябчика Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, а також на її утримання у розмірі 1/6 заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином трьох років.

В обгрунування позову вказувала, що з 04.10.2018 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

У період шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час позивач проживає окремо, а дитина проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні.

Вказувала, що не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина до повноліття та на її утримання, до досягнення сином трирічного віку, так як в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року задоволено позов.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочавши стягнення з 27.04.2020.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини його усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочавши стягнення з 27.04.2020.

В частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.107-108).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого згідно зі свідоцтвом про народження є відповідач (а.с.11).

Встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її повному утриманні (а.с.12).

Позивач, звернувшись із позовом посилалася на те, що не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

В матеріалах справи відсутні докази про доходи сторін.

Звернувшись із апеляційною скаргою відповідач надав довідку Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області №1276 від 21.08.2020, з якої вбачається, що ОСОБА_2 не працює.

Вказані відомості в даній довідці відображено зі слів заявника, ОСОБА_2 (а.с.72).

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Стаття 6 Конвенції ООН «Про права дитини» містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. До того ж, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

07.04.2021 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді А.М. Головань

О.А. Письменний