Справа №557/1701/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Пацка Д.В.,

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

номер справи 557/1701/19,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, на все належне їй майно.

Вказує, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулась, оскільки на момент смерті батька проживала не за місцем знаходження спадщини, що відкрилась, а також були проблеми зі здоров`ям та матеріальним становищем.

Вважає, що строк прийняття спадщини пропустила з поважної причини. А тому, просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 24 травня 2020 року підготовче провадження закрито та призначення справи до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Адвокат Рудик В.Р. який діє в інтересах позивача в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, судом вживалися заходи щодо повідомлення належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 09 січня 2014 року виконавчим комітетом Садівської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Після смерті ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України, відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Із досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 заповіт не складався.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спадкодавець був рідним батьком позивача, однак на підтвердження вказаних обставин та підтвердження права на спадкування за законом, позивачем не додано належних та допустимих доказів.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Абзацом 6 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" звернуто увагу на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску зазначеного строку можуть визнаватися: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 листопада 2018 року у справі №136/200/17 зазначив, що, як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із змісту позовної заяви, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки проживав не за місцем знаходження спадщини, що відкрилась, а також були проблеми зі здоров`ям та матеріальним становищем, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не додано.

Отже, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивачем не подано жодного доказу наявності у неї певних об`єктивних перешкод, які б завадили їй вчинити певні визначені законодавством дії з прийняття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позивачкою не наведено факту родинних відносин з спадкодавцем, для підтвердження права на спадкування, причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Тому суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано та не доведено наявність поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкодили їй у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач пропустив строк для подачі заяви для прийняття спадщини з причин, які суд вважає неповажними, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду або через Гощанський районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 :

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_3 .

С у д д я Д.В. Пацко