Справа № 703/3380/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк Н.А.,

з секретарем судового засідання Римським Д.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі цивільну справу № 703/3380/20

про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

ОСОБА_1 подала до суду позов до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 листопада 2017 року відбулось ДТП, де водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген Тренспортер», реєстраційний № НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який в подальшому контактував з автомобілем «Форд Фокус», реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 . В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 загинув на місці події.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 не була застрахована, дочка загиблого - ОСОБА_1 01.07.2020 року звернулась до МТСБ України про відшкодування половини витрат, понесених на виготовлення пам`ятника у загальному розмірі 39200 грн.

31.07.2020 року надійшов лист від відповідача, за замістом якого МТСБ України просило надати оригінал документів, що підтверджують витрати на поховання, встановленого чинним законодавством зразка.

Посилаючись на те, що вимога відповідача є безпідставною, необґрунтованою та спрямованою на затримку у виплаті належного їй відшкодування, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача 19200 грн в примусовому порядку.

Ухвалою від 24 листопада 2020 року суд залучив до участі в справі як третю особу ОСОБА_2 .

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат Кульчицький О.С. направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовну заяву підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідач про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що відповідальність за ДТП має нести винна особа. Крім того, наданий позивачем товарний чек не відповідає розрахунковим документам встановленого зразка. В зв`язку з цим, у відповідача не виник обов`язок з відшкодування нанесеної шкоди.

Третя особа на розгляд справи не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин.

21 листопада 2017 року о 17 год 15 хв водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген Тренспортер», реєстраційний № НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Мазура в м. Сміла від центра міста в напрямку вул. Кармелюка, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який в подальшому контактував з автомобілем «Форд Фокус», реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 помер від отриманих тілесних ушкоджень на місці події.

По факту зазначеного ДТП були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області Пителя С.М. від 30 вересня 2019 року наведене кримінальне правопорушення було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно з постановою, відповідно до призначеної експертизи, водії ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не мали технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування гальмування в умовах місця ДТП з моменту виявлення останнього. А тому, в їх діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, а саме відсутня об`єктивна сторона, оскільки їх дії не знаходяться в причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді настання смерті пішохода ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з товарним чеком від 22 січня 2020 року ОСОБА_1 заплатила 39200 грн за виготовлення пам`ятника на ОСОБА_3 . На підтвердження виготовлення пам`ятника позивач приєднала копію фотознімку.

Як встановленого з витягу, отриманого на сайті МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована.

01 липня 2020 року юридична компанія «Відшкодування» звернулась в інтересах ОСОБА_1 до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною заявою.

Листом від 31 липня 2020 року МТСБУ повідомило про необхідність подання оригіналу документів, що підтверджують витрати на поховання, а саме фіскального касового чеку або розрахункової квитанції, що відповідають Наказу МФУ № 13 від 21.01.206 року.

Норми права, які застосовує суд.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст. 1187 ЦК).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до підпункту «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п.27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть.

Позиція суду щодо заявлених вимог.

Суд відхиляє посилання відповідача на невідповідність товарного чеку нормам чинного законодавства.

Так, відповідно до п. 15 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, надавати в паперовій та/або електронній формі покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший розрахунковий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів".

Оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" є правомірним.

Водночас форму і зміст товарного чека законодавчо не визначено.

Отже, суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми.

Однак, при цьому враховує, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, виникає у страхової компанії (в даному випадку у МТБСУ) в разі наявності такого обов`язку у особи, що завдала цю шкоду.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 .

Суд, також, враховує, що згідно довідки Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 раптово вийшов на проїзну частину поза межами пішохідного переходу, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху. Таким чином, своїми діями створив небезпеку, яка унеможливила відвернення негативних наслідків.

Верховний Суд у своїй постанові від 10 квітня 2020 року по справі № 532/1374/18 вказав, що відсутність технічної можливості уникнути ДТП є непереборною силою, оскільки в даному випадку зіткнення автомобіля з пішоходом не залежало від водія при усій обачливості його дій та/або поведінки. Останній не міг передбачити таку подію або передбачив, проте не міг її відвернути.

Заподіяння шкоди особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок непереборної сили не тягне за собою обов`язку відшкодування такої шкоди.

Оскільки відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правова відповідальність відповідно до закону, тому підстав для задоволення даного позову немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268 ЦПК України суд,-

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, вул. Русанівський бульвар, 9, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення страхового відшкодування відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2021 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк