ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/1168/17 Номер провадження 22-ц/814/872/21Головуючий у 1-й інстанції Романенко О. О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати за договором оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сенкевич В.І. звернувся до суду з позовом в інтересах позивачки до ТОВ «АФГ «Еліта» про стягнення орендної плати за договорами оренди землі, в якому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за дві земельні ділянки за 2015 рік у розмірі 6 612 грн. 82 коп., яка складається з невиплаченої орендної плати у сумі 4 317 грн. 44 коп., суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 950 грн. 24 коп., пені 1 142 грн. 16 коп., суми 3% річних 202 грн. 98 коп., а також понесені позивачкою судові витрати.

Рішенням Решетилівського районного суду від 27 січня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю«Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за 2015 рік за договорами оренди земельних ділянок від 04 січня 2008 року, укладеними між, у розмірі 2 321 грн. 71 коп., яка складається з: 1 512 грн. 24 коп. невиплаченої орендної плати за користування двома земельними ділянками; 400 грн. 25 коп. пені за прострочення виплати орендної плати; 338 грн. 24 коп. втрат від інфляції за час прострочення заборгованості; 70 грн 3% річних від простроченої суми боргу. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ТОВ «Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 224 грн.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, призначено судове засідання на 05 лютого 2021 року.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №546/1168/20 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу та постановити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «АФГ «Еліта» судові витрати на користь ОСОБА_1 в розмірі 3 650 грн.

Зазначала, що нею надано до суду витяги з договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10 березня 2016 року та від 19 липня 2019 року, ордери на надання правової допомоги ОСОБА_1 , копії свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акти прийому-передачі до договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 19 липня 2019 року та від 28 січня 2021 року, які містять перелік наданих послуг та їхню загальну вартість без конкретизації часу, витраченого на кожну з наданих послуг, квитанції до прибуткових касових ордерів №28/01-05 від 28 січня 2021 року на суму 2 150 грн. та №19/07-01 від 19 липня 2019 року на суму 1 400 грн.

Окрім того, звертала увагу, що в актах зазначено кількість часу в годинах та хвилинах, витраченого на ту чи іншу дію, що надавалася адвокатами ОСОБА_1 .

Вважає, що посилання суду в оскаржуваній ухвалі на постанову Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі №638/7748/18 не заслуговує на увагу, оскільки докази понесених витрат в тій справі надавалися інші, а також встановлені обставини не є тотожними.

В свою чергу, вказувала, що в матеріалах, які надані суду у даній справі, міститься не фіксований розмір гонорару, а вказано кількість часу, витраченого на надання правничої допомоги відповідно до вартості такої послуги за годину, тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував дану постанову Верховного Суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 березня 2016 року позивачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується витягом із вказаного договору /а.с. 19-20/.

За умовами договору ОСОБА_1 доручила, а адвокати взяли на себе обов`язок надавати адвокатські послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених договором, зокрема, представляти інтереси замовника у судах загальної юрисдикції.

Згідно п. 1.2. адвокатські послуги надаються з питань, пов`язаних зі стягненням орендної плати за користування належною земельною ділянкою або земельною часткою (паєм) відповідно до договору(ів) оренди, укладеного між замовником та ТОВ «АФГ «Еліта» у позасудовому чи судовому порядку. Адвокат також вправі на власний розсуд ставити питання в судовому чи позасудовому порядку про стягнення з ТОВ «АФГ «Еліта», пені, трьох відсотків річних, інфляційних витрат (передбачених 625 ЦК України), судових витрат, в тому числі адвокатських послуг та інших майнових та немайнових вимог на розсуд адвоката. На підставі вказаного договору адвокатом Сенкевичем В.І. видано ордером ПТ №012224 на надання правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 21/.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу адвоката Сенкевича В.І. позивачкою також надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №508 від 22 лютого 2007 року, акт прийому-передачі до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 28 січня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №28/01-05 від 28 січня 2021 року на суму 2150 грн. /а. с. 22, 150-151/.

19 липня 2019 року позивачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання адвокат-ських послуг (правової допомоги) із ОСОБА_3 , що підтверджується витягом із вказаного договору /а.с. 73/.

За умовами договору ОСОБА_1 доручила, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати адвокатські послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених договором, зокрема, представляти інтереси замовника у судах загальної юрисдикції.

На підставі вказаного договору адвокатом Грущанського В.О. видано ордер ПТ №158091 від 19 липня 2019 року на надання правової допомоги ОСОБА_1 /а. с. 72/.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу адвоката Грущанського В.О. позивачкою надано також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ №158091 від 13 січня 2016 року, акт прийому-передачі до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 19 липня 2019 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №19/07-01 від19 липня 2019 року на суму1 400 /а.с. 74-76/.

В акті прийому-передачі до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 19 липня 2019 року, зазначено загальний проміжок часу, витраченого адвокатом Грущанським В.О. на вивчення документів по справі та на участь у судовому засіданні у суді першої інстанції, що становить 120 хвилин. З розрахунку 700грн на одну годину, сума за весь час роботи адвоката ОСОБА_3 становить: 120/60*700 = 1400грн /а.с.74/.

Судом першої інстанції також встановлено, що на участь у судових засіданнях у справі адвокатом Грущанським В.О. витрачено 3 хвилини, що підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом судового засідання від 22 липня 2019 року/ас.77/.

Згідно акту прийому-передачі до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 28 січня 2021 року, загальний проміжок часу, витраченого адвокатом Сенкевичем В.І. на підготовку процесуальних заяв та клопотань по справі №546/1168/17 від 28 січня 2021 року, що становить 120 хвилин. З розрахунку 700 грн. на одну годину, сума за весь час роботи становить 1400 грн.

Окрім того, відповідно до вказаного акту, на вивчення та аналіз заяв по суті, процесу-альних заяв та документів, наданих відповідачем по справі 456/1168/17, участь у судовому засіданні у суді першої інстанції, витрати часу адвоката Сенкевича В.І. становлять 90 хви-лин. З розрахунку 700,00 грн. на одну годину, сума за весь час роботи становить 1 050 грн.

Загальна вартість наданих адвокатом Сенкевичем В.І. послуг ОСОБА_1 2450 грн.

Згідно матеріалів справи, адвокат Сенкевич В.І. жодного разу не брав участі у судових засіданнях у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою до суду першої інстанції надано витяги з договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10 березня 2016 року та від 19 липня 2019 року, ордери на надання правової допомоги ОСОБА_1 , копії свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатів ОСОБА_2 та Грущанського В.О., акти прийому-передачі до договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 19 липня 2019 року та від 28 січня 2021 року, які містять перелік наданих послуг та їхню загальну вартість без конкретизації часу, витрачену на кожну з наданих послуг, квитанції до прибуткових касових ордерів №28/01-05 від 28 січня 2021 року на суму 2150 грн та №19/07-01 від 19 липня 2019 року на суму1400 грн /а.с. 19-22, 73-76, 150-151/.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому місцевий суд виходив із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, послаючись на висновки, зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до норм статтей 1, 30 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституцій-ному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, нормами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, врахо-вує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її зна-чення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 22 січня 2021 року при розгляді справи №925/1137/19.

Згідно наявних у справі доказів встановлено, що ОСОБА_1 укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується витягом із вказаного договору /а.с. 19-20/.

За умовами договору ОСОБА_1 доручила, а адвокати взяли на себе обов`язок надавати адвокатські послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених договором, зокрема, представляти інтереси замовника у судах загальної юрисдикції.

Згідно п. 1.2. адвокатські послуги надаються з питань, пов`язаних зі стягненням орендної плати за користування належною земельною ділянкою або земельною часткою (паєм) відповідно до договору(ів) оренди, укладеного між замовником та ТОВ «АФГ «Еліта» у позасудовому чи судовому порядку. Адвокат також вправі на власний розсуд ставити питання в судовому чи позасудовому порядку про стягнення з ТОВ «АФГ «Еліта», пені, трьох відсотків річних, інфляційних витрат (передбачених 625 ЦК України), судових витрат, в тому числі адвокатських послуг та інших майнових та немайнових вимог на розсуд адвоката.

На підставі вказаного договору адвокатом Сенкевичем В.І. видано ордером ПТ №012224 на надання правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 21/.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу адвоката Сенкевича В.І. позивачкою також надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №508 від 22 лютого 2007 року, акт прийому-передачі до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 28 січня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №28/01-05 від 28 січня 2021 року на суму 2450 грн. /а. с. 22, 150-151/.

19 липня 2019 року позивачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання адвокат-ських послуг (правової допомоги) із ОСОБА_3 , що підтверджується витягом із вказаного договору /а.с. 73/.

За умовами договору ОСОБА_1 доручила, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати адвокатські послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених договором, зокрема, представляти інтереси замовника у судах загальної юрисдикції.

На підставі вказаного договору адвокатом Грущанського В.О. видано ордер ПТ №158091 від 19 липня 2019 року на надання правової допомоги ОСОБА_1 /а. с. 72/.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу адвоката Грущанського В.О. позивачкою надано також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ №158091 від 13 січня 2016 року, акт прийому-передачі до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 19 липня 2019 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №19/07-01 від19 липня 2019 року на суму1 400 /а.с. 74-76/.

В акті прийому-передачі до договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 19 липня 2019 року, зазначено загальний проміжок часу, витраченого адвокатом Грущанським В.О. на вивчення документів по справі та на участь у судовому засіданні у суді першої інстанції, що становить 120 хвилин. З розрахунку 700грн на одну годину, сума за весь час роботи адвоката ОСОБА_3 становить: 120/60*700 = 1400грн /а.с. 74/.

Зазначені докази підтверджують факт надання позивачці правової допомоги, її обсяг та понесені витрати. Ці документи подані стороною позивача у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Статтею 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Водночас, аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що суд наділений правом, а не обов`язком відмовити стороні у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору, в разі неподання попереднього розрахунку суми судових витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, на яку послався місцевий суд, відмовляючи у стягненні на користь позивачки витрат на правову допомогу, зроблено висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зокрема зазначено, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Між тим, ця постанова не містить висновків про те, що учасники справи зобов`язані направляти одне одному документи на підтвердження понесення витрат на правову допомогу.

Відсутні такі положення і в ст. ст. 137, 141 ЦПК України, які регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі на правову допомогу.

В свою чергу, встановлено, що ОСОБА_1 надала до суду першої інстанції витяги з договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10 березня 2016 року та від 19 липня 2019 року, ордери на надання правової допомоги ОСОБА_1 , копії свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатів ОСОБА_2 та Грущанського В.О., акти прийому-передачі до договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) по справі №546/1168/17 від 19 липня 2019 року та від 28 січня 2021 року, які містять перелік наданих послуг та їхню загальну вартість без конкретизації часу, витрачену на кожну з наданих послуг, квитанції до прибуткових касових ордерів №28/01-05 від 28 січня 2021 року на суму 2 450 грн та №19/07-01 від 19 липня 2019 року на суму 1 400 грн /а. с. 19-22, 73-76, 150-151/.

Надані почивачем докази підтверджують понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, які з урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Оскільки за рішенням суду першої інстанції пропорційність задоволених позовних вимог ОСОБА_1 становить 35 %, понесені нею витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню строною відповідача також у розмірі 35%, що зокрема становить 1 347 грн. 50 коп. /1400 грн. + 2450 грн. х 35%/.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної, скасування ухвали районного суду з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на її користь витрат, понесених на професійну правничу допомогу у розмірі 1 347 грн. 50 коп.

Зазначений розмір відшкодування є співмірним зі складністю справи та обсягом наданої позивачці правової допомоги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №546/1168 / задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 347 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.