С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_____________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/1124/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

01 березня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

ІІ. Описова частина

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , Третя особа: ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивачі зазначили, що вони та ОСОБА_4 , яка виступає Третьою особою, є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло №НОМЕР_6 від 26 вересня 1996 року, свідоцтва про право на спадщину за законом №НОМЕР_7 від 11 вересня 2018 року та договору дарування 1/5 частини квартири №1-194 від 21 червня 2019 року.

Позивачі зазначають, що у їх квартирі зареєстрований ОСОБА_3 , який є колишнім чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 і ОСОБА_4 . Позивачі зазначають, що Відповідач не проживає у спірній квартирі з січня 2000 року у зв`язку з виїздом до іншого міста на постійне місце проживання.

Позивачі вказують на те, що підставою для звернення до суду стало те, що Відповідач в спірній квартирі не проживає понад дев`ять років, витрат по її утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує і обмежує їх права як власників вільно розпоряджатись своїм майном.

На підставі викладеного Позивачі просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

31 жовтня 2019 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

Відповідно до відомостей, що містяться в реєстрі територіальної громади м. Києва, станом на 10 січня 2020 року ОСОБА_3 з 21 червня 1988 року по час отримання відомостей значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

10 січня 2020 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

28 липня 2020 року у судове засідання учасники процесу не з`явились у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 01 березня 2021 року.

01 березня 2021 року учасники процесу у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

На підставі вищевикладеного, суд вирішив розглянути справу у заочному порядку згідно з положеннями ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від 26 вересня 1996 року, свідоцтва про право на спадщину за законом №НОМЕР_7 від 11 вересня 2018 року та договору дарування 1/5 частини квартири №1-194 від 21 червня 2019 року (а.с.13-18).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був співвласником спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від 26 вересня 1996 року. В подальшому Відповідач подарував 1/5 частини спірної квартири Третій особі ОСОБА_4 , що підтверджується договором дарування 1/5 частини квартири №1-194 від 21 червня 2019 року.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що Відповідач є колишнім чоловіком Позивача ОСОБА_1 , та батьком ОСОБА_2 і ОСОБА_4 . Позивачі вказують на те, що Відповідач фактично не проживає в спірній квартирі з січня 2000 року, що також підтверджується актом мешканців поряд розташованих квартир від 31 липня 2019 року (а.с.19).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно з ст.ст.317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищевикладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщеннямє обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з Відповідача підлягають судові витрати, які були понесені Позивачами при зверненні до суду та становлять 768,40 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 321, 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 209, 212-215, 218, 223, 226, 280 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

2.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384,20 гривень

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя: