Справа № 458/287/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

за участі заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

заінтересованої особи: ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Яворська М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області заяву, в якій просить застосувати обмежувальний припис до ОСОБА_3 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати за місцем її проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ; 2. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближчу 100 метрів: до місця її проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ; до місця проживання її матері: АДРЕСА_2 ; до місця тимчасового її проживання : АДРЕСА_3 ; інших місць частого відвідування нею як постраждалою особою; 3. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати її та дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та дітей та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та дітьми.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_3 є її чоловіком, з яким укладено шлюб 14.07.2007 у відділі РАЦС Турківського районного управління юстиції Львівської області. Від цього шлюбу у них є двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За час шлюбу вони з чоловіком побудували спільний будинок по АДРЕСА_4 , в якому проживають. ЇЇ чоловік з моменту народження другої дитини, починаючи з жовтня 2019 року став постійно ображати її, принижувати її людську гідність при дітях та при інших громадянах, їхніх знайомих, родичів, не давати кошти на харчування їй та дітям та наносити їй тілесні ушкодження. З цього приводу вона неодноразово зверталася до органів поліції. Постійні образи ОСОБА_3 як кривдника стали підставою розриву їхніх подружніх відносин і вона 29.03.2021 звернулася до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей. В тім чоловік не залишає її у спокої, весь час переслідує, погрожує, постійно дзвонить на її телефон. Все це негативно впливає не тільки на її психологічний стан, а й на дітей, які за неї переживають та живуть в постійному страху. Вважає, що для того, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї та її малолітніх дітей, до ОСОБА_3 необхідно застосувати обмежувальний припис на строк шість місяців, з визначенням тимчасових обмежень його прав.

Ухвалою суду від 09.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Заявниця та її представник адвокат Ловінська С.С. у судовому засіданні підтримали вимоги викладені у заяві, зокрема заявниця пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 регулярно та протягом тривалого часу вчиняє щодо неї домашнє насильство, яке виявляється в постійному психологічному тиску на неї, здійснює постійний контроль над нею, забороняє приводити додому гостей, спілкуватись з родичами. 19.03.2021 зчинив конфлікт, в ході якого обзивав нецензурною лайкою, і наносив удари телефоном по голові з приводу чого зверталась в поліцію, однак їй сказали не писати заяву щодо внесення відомостей до ЄРДР, оскільки кримінальна відповідальність ОСОБА_3 буде мати негативні наслідки для дітей в майбутньому. Нею були написані три заяви до Турківського відділення поліції щодо вчинення відносно неї доманшнього насильства з боку її чоловіка. Також пояснила, що ОСОБА_3 не давав коштів на утримання сім`ї, погрожував, що не буде і надалі купувати їсти. Вказала, що зверталась за психологічною допомогою, оскільки боїться чоловіка, який психологічно на неї впливає, побив її, б`є старшого сина, через що вона постійно перебуває у стані страху як за себе так і дітей. Після нанесених побоїв 19.03.2021 вона пішла з будинку і в даний час проживає у сестри в м. Трускавець. Звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Щоб запобігти повторному насильству просить застосувати обмежувальний припис до ОСОБА_3

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні просили у задоволенні заяви відмовити. ОСОБА_3 пояснив, що його дружина все надумала, домашнього насильства він не вчиняє, дбає про сім`ю, утримує матеріально. Жодних побоїв ні їй, ні синові він не наносив, дружина до нього упереджено відноситься і на неї чинять вплив її родичі. які заздрять їх сім`ї. Вважає, що такою заявою дружина хоче обмежити його в користуванні житлом, тоді як він хоче зберегти сім`ю. Вказав, що будинок, в якому він проживає є його єдиним житлом і застосування обмежувального припису є неспівмірним з таким обмеженням.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з 14.07.2007, що доводиться копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що доводиться свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 від 09.07.2008 року та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що доводиться свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3 від 25.10.2019 року.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_4 від 12.10.2015 року (індексний номер: 45508080) належить на праві приватної власності ОСОБА_3

ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані у житловому будинку за адресою АДРЕСА_4 від 12.10.2015 року, що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян.

16.03.2021 ОСОБА_1 подано письмову заяву до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, яка зареєстрована в ЖЕЄ - 825 від 16.03.2021, про те, щоб прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тривалий час вчиняє відносно неї та її сина ОСОБА_4 домашнє психологічне насильство. Згідно з формою оцінки ризиків вчинення домашнього начильства встановлено низький рівень небезпеки. У ході проведеної перевірки було встановлено, що по даному факту вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення та в подальшому буде прийнято рішення згідно чинного законодавства, а тому розгляд її заяви припинено.

18.03.2021 ОСОБА_1 подано письмову заяву до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, яка зареєстрована ЄО №846 про те, що 23.02.2021 вдома її чоловік ОСОБА_3 вкотре вичнив вдома скандал, ображав та принижував її нецензурними словами, залякував, що не буде купляти дітям їсти і всі необхідні речі для дітей. Потім він побив старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 16.03.2021 чоловік знову вдома вчинив скандал, ображав та принижував її і вона збушена була викликати поліцію. Просила притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Згідно з формою оцінки ризиків вчинення домашнього начильства встановлено середній рівень небезпеки. У ході проведеної перевірки на ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

19.03.2021 ОСОБА_1 подано письмову заяву до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, яка зареєстрована в ЖЄО №853 від 19.03.2021 про те, щоб притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_3 за ст.173-2 КУпАП. У ході проведеної перевірки було встановлено, що по даному факту вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення та в подальшому буде прийнято рішення згідно чинного законодавства, а тому розгляд її заяви припинено.

Вказані вище протоколи про адміністративне правапорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП перебувають на розгляді в суді.

Заявник ОСОБА_1 , покликаючись на норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просить суд видати обмежувальний припис ОСОБА_3 та застосувати вказані в її заяві обмеження.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступних вимог закону та відповідних їй правовідносин.

Згідно з вимогами ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідн до п.1, 2 ч. 1 ст. 26 Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - зокрема батьки.

Як зазначено у ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Як видно з фактичних обставин справи, що відповідає приписам пункту 14 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2229-VIII, ОСОБА_3 вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 .

Так, зокрема свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що заявниця є її племінницею і вона добре знає про її життя з чоловіком. Вказала, що ОСОБА_3 постійно чинить тиск на ОСОБА_1 , забороняє їй бачитись з родичами, запрошувати гостей. 19.03.2021 їй зателефонував їх син і повідомив, що батько побив маму і просив їх забрати. При цьому, перекинув на телефон відео побиття. Пояснила, що ОСОБА_1 боїться чоловіка, після того, як він її побив 19.03.2021 вона приїхала до неї з молодшим сином в м. Дрогобич і вона бачила в неї на голові гематоми. В поліції їм сказали не писати заяву про притягнення до кримінальної відповідальнсоті ОСОБА_3 , щоб діти в майбутньому не мали проблем. Вказала, що ОСОБА_3 при посторонніх людях показує, що він порядний чоловік і батько дітей, однак вдома він все забороняє дружині, вона його боїться.

Окрім того, доказами, що підтверджують факти вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , які в свою чергу свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису є заяви ОСОБА_1 до поліції щодо фактів вчинення домашнього насильства, матеріали про адміністратвине провадження, які перебувають на розгляді в суді, відеозапис з мобільного телефона події 19.03.2021.

Заперечення ОСОБА_3 після оглянутого в судовому засіданні відеозапису, що на такому не його голос, однак голос його дружини, яка плаче та кричить, не голос його сина, не його будинок, суд розцінює як намагання ОСОБА_3 спрямовані на невизнання його дій щодо домашнього насильства щодо дружини.

Суд надає віри показанням заявниці в цій частині, які знайшли свої підтвердження вказаним відеозаписом.

Відтак, суд дійшов висновку, що з боку ОСОБА_3 мало місце домашнє насильство, а саме його форма психологічне насильство, яке знайшло свій прояв у словесних образах, погрозах, які спрямовані на обмеження волевиявлення його дружини ОСОБА_1 , що викликали у неї побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, інших видів насильства, на які посилається заявниця, зокрема фізичного та економічного, судом не встановлено, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази такого насильства.

При цьому, оцінюючи види насильства, на які посилається заявниця, суд керується тим, що судове рішення і встановлені судом обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а мають бути встановлені на підставі належних та допустимих доказах. А тому, судом в межах даної справи встановлено виключно психологічне насильство відносно постраждалої особи ОСОБА_1 .

Оцінюючи ризики повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно своєї дружини, суд враховує, що ОСОБА_1 тричі зверталася до органів поліції з заявами про вчинення ОСОБА_3 насильства відносно неї, а тому ризик наступного вчинення аналогічних дій високий.

Частиною 2 статті 26 цього Закону визначено, заходи тимчасового обмеження прав кривдника, які визначаються обмежувальним приписом, такими зокрема є: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Розглянувши визначені законом заходи протидії домашньому насильству, а також вимоги заявниці, суд дійшов висновку, що такі є належними та адекватними заходами обмеження прав кривдника.

Проте, суд вважає, що такі заходи доцільно застосувати на два місяці, а не на шість, як просить заявниця.

Суд визначає такий строк дії обмежувального припису і вважає його достатнім та співмірним за конкретних обставин справи.

Водночас, приймаючи рішення в частині заборони ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, а саме АДРЕСА_4 , суд враховує, що такий будинок перебуває у приватній власності ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_3 не заперечив, що будинок було збудовано під час шлюбу, а відтак такий є спільною сумісною власністю подружжя.

Як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19, тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Оцінюючи пропорційність втручання у право власності ОСОБА_3 , суд бере до уваги той факт, що будинок, в якому проживає сім`я перебуває у спільній сумісній власності подружжя, тобто вони мають рівні права на таке нерухоме майно. Однак, ОСОБА_3 неодноразово допустив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини, що спричинило неможливість проживання їх разом у такому будинку, а тому, суд вважає, що буде легітимним втручання у право власності ОСОБА_3 , яке є порційним встановленим судом ризикам домашнього насильства.

За таких обставин, заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 259, 263, 264, 265, 268, 350-6 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про винесення обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом двох місяців:

1. Перебувати за місцем проживання та реєстраціїОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_4 ;

2. Наближатися на відстань ближчу 100 метрів:

- до місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 ;

- до місця проживання матері ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 ;

- до місця тимчасового проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_5 ;

інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , як постраждалою особою;

3. Особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та дітей та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та дітьми.

У задоволенні заяви в частині визначення строку обмежувального припису на строк шість місяців - відмовити частково.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено та підписано 14.04.2021.

Суддя О.І. Кшик