У Х В А Л А

Справа № 22-7751

Унікальний № 2-2509/11 Доповідач - Пікуль А.А.

14 квітня 2021 року. м. Київ

Київський апеляційний суд. Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Пікуль А. А. зі складу колегії суддів: суддя-доповідач Пікуль А. А., судді Іванова І. В., Невідома Т. О., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Буліменка Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2012 року у справі №2-2509/11, -

в с т а н о в и л а:

13 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката Буліменка Є. В. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2012 року у справі №2-2509/11.

Апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите з огляду на наступне.

За правилом ч.1 ст.355 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дана процесуальна норма є актуальною лише за умови функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Зараз Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система ще не діє, тому норми ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) застосовуються з урахуванням положеньРозділу XIII " Перехідні положення".

Відповідно до п.15.5) Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене, оскільки без функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи вирішити питання прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження не маючи у розпорядженні матеріали справи неможливо, апеляційну скаргу, яку подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, слід залишити без руху з огляду на таке.

Представник особи, яка не брала участі у справі, не скористався можливістю реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд у порядку, встановленому Розділом XIII " Перехідні положення" ЦПК України.

Розділ XIII " Перехідні положення" є складовою частиною ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, отже є спеціальною законодавчою нормою, яка, серед іншого, визначає процедуру подання апеляційної скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Наявність такої спеціальної норми є цілком логічною і відповідає принципам правової визначеності та пропорційності, адже забезпечує учасникам справи можливість ефективно реалізувати своє конституційне право на апеляційне оскарження судового рішення незважаючи на відсутність Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, лише за наявності якої можливе ефективне здійснення процедури, передбаченої ст. 355 ЦПК України.

За відсутності функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи саме наявність у ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 такої спеціальної норми як п.15.5) Перехідних положень ЦПК України забезпечує належне відправлення правосуддя на стадії апеляційного розгляду, оскільки забезпечує його оперативність та об`єктивність у вирішенні процесуальних питань і жодним чином не обмежує право особи на апеляційне оскарження. Таким чином, законні очікування особи на реалізацію свого права на апеляційне оскарження судового рішення є ефективно забезпеченими, незважаючи на відсутність функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Принцип пропорційності, який був названий в Угодах про утворення ЄС (зокрема, ст. 5 Договору про заснування Європейського співтовариства), а також закріплений в міжнародних нормативних актах, рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, орієнтує на те, що мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.

У Рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

З огляду на те, що, як вже зазначено вище, наявність у ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 такої спеціальної норми як п.15.5) Перехідних положень ЦПК України забезпечує належне відправлення правосуддя на стадії апеляційного розгляду, оскільки забезпечує його оперативність та об`єктивність у вирішенні процесуальних питань і жодним чином не обмежує право особи на апеляційне оскарження, застосування цієї норми при вирішенні питання прийняття апеляційної скарги у повній мірі відповідає принципу пропорційності.

Водночас у своїй постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що повертаючи апеляційну скаргу без розгляду відповідно до п.15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Ураховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у контексті неможливості без функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи вирішення питання прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження не маючи у розпорядженні матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу адвоката Буліменка Є. В. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2012 року у справі №2-2509/11 слід залишити без руху до надходження до Київського апеляційного суду матеріалів цивільної справи №2-2509/11, які необхідно витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 355, 357, п.15.5) Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи №2-2409/11.

Апеляційну скаргу адвоката Буліменка Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2012 року у справі №2-2509/11 залишити без руху до надходження до Київського апеляційного суду матеріалів цивільної справи №2-2509/11 з Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Пікуль А. А.