УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Фетісова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконанні рішень у Херсонській області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса), заінтересована особа ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області(далі Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області), заінтересована особа ОСОБА_3 посилаючись на те, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області перебуває на виконавче провадження №53370979 з виконання виконавчого листа №667/2146/15-ц, виданого Херсонським міським судом Херсонської області 11.11.2016року про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 та встановити щонедільне спілкування з дитиною.

Рішення суду ОСОБА_1 виконувала належним чином, про що свідчать акти державного виконавця від 05.05.2019року, 12.05.2019року та 19.05.2019року.

Постановою від 24.05.2019року виконавче провадження було закінчено у зв`язку з виконанням боржником судового рішення.

29.05.2019року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №53370979 на підставі заяви ОСОБА_3 про невиконання ОСОБА_1 рішення суду в добровільному порядку та вчинення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, що мало місце 26.05.2019року.

16.06.2019року під час складання державним виконавцем акту про виконання рішення суду, стягувач ОСОБА_3 повідомив, що наступної неділі 23.06.2019року зустріч не відбудеться з причини його відсутності в м. Херсоні.

21.06.2019року державним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 27.06.2019року, із посилання на повідомлення в акті від 16.06.2019року про відсутність стягувача.

Вважає, такі дії та рішення державного виконавця незаконними, оскільки у відповідності до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для відкладення проведення виконавчих дій є наявність обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій. Закон не надає виключний перелік таких обставин та підстав, але надає приклади (хвороба сторони виконавчого провадження) та встановлює одну з ключових вимог перешкоджання виконанню.

Аналіз інституту відкладення надає змогу зрозуміти, відкладення це виняткові дії, що спричиненні об`єктивними та поважними причинами, що унеможливлюють, перешкоджають проведенню виконавчих дій. Повідомлення ОСОБА_3 не містить посилань та обґрунтувань причин неявки, що унеможливлює аналіз та формування висновків державним виконавцем, щодо того, чи дійсно вони перешкоджають проведенню виконавчих дій. А саме ці обставини є вирішальними для прийняття рішення державним виконавцем.

ОСОБА_3 не звертався до державного виконавця з проханням розглянути можливість відкладення, а в ультимативній формі поставив його перед фактом.

Отже, оскаржувана постанова від 21.06.2019року прийнята за ініціативи державного виконавця, в порушення вимог чинного законодавства, не містить посилання на ініціатора винесення даної постанови(клопотання сторони чи за власною ініціативою), мотивів з який державний виконавець прийняв відповідне рішення, не проаналізовано суть і причини обставин, що зазначені ОСОБА_3 , чи дійсно такі обставини перешкоджають проведенню виконавчих дій.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на викладене, норми ст.ст.3,15 Конвенції про права дитини, ст.ст.8, 155 СК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» заявник просив: визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Херсонській області Лепської Аліни Володимирівни щодо відкладення проведення виконавчих дій у період часу з 21червня 2019року по 27 червня 2019року по виконавчому провадженню 53379979; визнати незаконною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Херсонській області Лепської Аліни Володимирівни про відкладення проведення виконавчих дій від 21 червні 2019року по виконавчому провадженні 53379979.

Ухвалою суду від 02.07.2019року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 15.07.2020року залучено до участі у справі правонаступника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса).

Враховуючи, належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання та неодноразові клопотання представника заявниці про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, 11.11.2016року Херсонським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист №667/2146/15ц, відповідно до якого зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своєю донькою ОСОБА_4 . Визначено спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: встановивши щонедільне спілкування зі своєю донькою у вихідний день, неділю з 18:00 до 20:00 в присутності матері дитини за місцем реєстрації дитини або іншою адресою, обумовленою заздалегідь.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Лепською А.В. від 21.06.2019року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №53370979, було постановлено відкласти проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №667/2146/15ц щодо зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своєю донькою ОСОБА_4 . Визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: встановивши що недільне спілкування батька з дитиною у вихідний день, неділю з 18:00 до 20:00 в присутності матері дитини за місцем реєстрації дитини або іншою адресою, обумовленою сторонами заздалегідь, до 27.06.2019року.

Відповідно до змісту вказаної постанови ВП №53370979, встановлено що 16.06.2019року відбулася зустріч ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 , яка продовжувалася з 17:53год до 18:07год і припинилася за ініціативи дитини, про що державним виконавцем був складений акт від 16.06.2019року, в ході ознайомлення з яким ОСОБА_3 зазначив, що наступної неділі 23.06. 2019року зустріч з донькою не відбудеться, у зв`язку з його відсутністю у м. Херсоні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Враховуючи, що встановленими судом обставинами справи підтверджено, що оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем в межах наданих йому повноважень, за заявою сторони виконавчого провадження з дотриманням 10-денного строку відкладення проведення виконавчих дій, приймаючи до уваги, що наведений у частині 1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» перелік підстав для відкладення проведення виконавчих дій не є вичерпним, суд дійшов висновку що скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 є необґрунтованою.

Посилання заявника на те, що ОСОБА_3 не звертався з проханням до державного виконавця розглянути відкладення проведення виконавчих дій, а лише поставив його перед фактом, тому заява прийнята за ініціативи державного виконавця і не мотивована, суд вважає неприйнятною, оскільки жодним законодавчим актом не передбачено обов`язкової форми клопотання про відкладення проведення виконавчих дій. Зазначення ОСОБА_3 в акті державного виконавця про неможливість 27.06.2019року(наступної неділі) зустрічі з донькою з причин його відсутності в м. Херсоні, не позбавляє державного виконавця обов`язку розглянути дану заяву і прийняти рішення, що державним виконавцем було здійснено в порядку та межах наданих законом повноважень.

На підставі викладеного, ст.ст. 1,18, 32, 74 Закону України «Про виконавче проводження», керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя В.В. Прохоренко