У Х В А Л А

"14" квітня 2021 р.

м. Київ

справа № 755/11635/17

провадження № 8/755/17/21

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами, поданої в межах цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Дніпровським районним судом м. Київ 21 серпня 2017 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Ставрополь, Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , уродженки м. Києва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Згідно з ч. 1 статті 105 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції станом на день винесення судового наказу) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Відповідно до статті 106 Цивільного процесуального кодексу України в редакції станом на день винесення судового наказу) у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред`явлення до виконання.

Заінтересованою особою ОСОБА_1 05.04.2021 року до суду подано заяву про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина за нововиявленими обставинами на підставі п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, вказуючи на те, що про оскаржуваний судовий наказ заявник дізнався 30.03.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, та судом при винесенні судового наказу не було ураховано те, що батько дитини уцілому приймає активну участь у матеріальному утриманні сина.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Разом з тим пунктом 1 частини другої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України, який підлягає до застосування з урахуванням положень частини першої цієї статті, передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

За умовами частини третьої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Тобто строк, передбачений пунктом 1 частини другої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України, є преклюзивним та поновленню не підлягає.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язковість остаточності судового рішення як основи принципу верховенства права ЄСПЛ розглядав неодноразово. У справі «Христов проти України» суд визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка передбачає принцип юридичної визначеності, що є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Відтак, доводи заяви про наявність підстав для перегляду вказаного судового наказу за нововиявленими обставинами є неприйнятними, оскільки стороною заявника пропущено процесуальний строк для звернення до суду із відповідною заявою у розумінні частини третьої статті 424 ЦПК України.

Положеннями ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що судовий наказ від 21.08.2017 року набрав законної сили 21.08.2017 року.

З огляду на що, строком, до якого заявник мав право подати заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є 21 серпня 2020 року, однак заявник подав таку заяву лише 05 квітня 2021 року.

До того ж, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта та п`ята статті 423 ЦПК України).

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами, поданої в межах цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 , - слід залишити без розгляду з підстав пропуску заявником трирічного строку звернення з такою заявою до суду, тобто строку, який є преклюзивним та поновленню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 423, 424 статті 423 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України , суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за нововиявленими обставинами, поданої в межах цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 , - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган