ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Херсон
єдиний унікальний номер справи 766/22040/17
номер провадження 22-ц/819/154/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.
суддів: Склярської І.В.
Чорної Т.Г.
секретар Плохотніченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2018 року, постановлену у складі судді Прохоренко В.В. в цивільній справі №766/22040/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, заінтересована особа старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міндра Каріна Сергіївна
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просив скасувати пункт 2 постанови старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міндри К.С. від 30.11.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №53572542 в частині визначення виконавчого збору в сумі 37283 грн. 97 коп., включення цієї суми до загальної суми боргу, що підлягає стягненню та визначення загальної суми боргу у 410323 грн. 71 коп.
Скарга обґрунтована тим, що 26.12.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист №668/1233/14 за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12 березня 2014 року та додатковим рішенням від 02 червня 2014 року у справі №668/1233/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором станом на 27.01.2014 року у сумі 357251 грн 29 коп.; 14370 грн 45 коп. пені і судових витрат у сумі 1218 грн.
16.03.2017 року старшим державним виконавцем Пономаренко І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом і зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також стягнуто з нього виконавчий збір у розмірі 37 283,97 грн.
30.11.2017 року старшим державним виконавцем Міндрою К.С. прийнято рішення про стягненню з ОСОБА_1 витрат за проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 53572542 у розмірі 200,00 грн. про що винесено постанову.
Цього ж дня (30.11.2017 року) державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на доходи скаржника, які він отримує за місцем проходження військової служби. Пунктом 2 цієї постанови приписано здійснювати відрахування із доходів ОСОБА_1 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 410 323,71 грн. (372 839,74 грн. - сума боргу, 37 283,97 грн виконавчий збір, 200,00 грн витрати). Скаржник зазначає, що визначена судовим рішенням сума стягнення 372839,74 грн самостійно збільшена державним виконавцем на суму виконавчого збору - 37283 грн 97 коп., підстав для стягнення якого не має, оскільки державний виконавець не вчиняв дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з нього боргу.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу з ухваленням нового судового рішення, яким скасувати пункт 2 постанови старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Міндри К.С. від 30.11.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №53572542 в частині визначення виконавчого збору в сумі 37283 грн. 97 коп., включення цієї суми до загальної суми боргу, що підлягає стягненню та визначення загальної суми боргу у 410323 грн. 71 коп.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що судом неправильно застосована ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404-VIII, відповідно до якої визначення розміру виконавчого збору у твердій грошовій сумі та його стягнення можливе за наявності фактичного стягнення боргу, тоді як у зазначеному виконавчому провадженні жодного стягнення не проводилося, коштів на погашення боргу не отримано. У зв`язку з викладеним скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та скасувати оскаржуваний пункт постанови старшого державного виконавця Суворовського районного ВДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області від 30.11.2017 року.
На підтвердження своєї позиції посилається на постанову Верховного суду від 03.03.2018 року у справі №925/1788/15.

04.06.2018 року старший державний виконавець Суворовського районного ВДВС м.Херсона, ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому з посиланням на безпідставність доводів викладених в скарзі просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26 червня 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та провадження у справі зупинене до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у зазначеній цивільній справі поновлено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 08 квітня 2021 року о 13.30 год. з викликом сторін.
В судове засідання 08.04.2021 року ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи не з`явився, направив на електронну пошту апеляційного суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на безпідставність доводів скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення старшого державного виконавця Суворовського районного ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міндри К.С., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 16.03.2017 року старший державний виконавець Суворовського районного ВДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області Пономаренко І.О. відкрив виконавче провадження №53572542 з примусового виконання виконавчого листа № 668/1233/14 виданого 26.12.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» коштів в сумі 372839 грн 74 коп.(а.с. 7).
30.11.2017 року державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Пунктом 2 зазначеної постанови приписано здійснювати відрахування із доходів ОСОБА_1 , які отримує у Південному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, військова частина НОМЕР_1 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 410323,71 грн, а саме: 372839,74 борг, 37283,97 грн. виконавчий збір, витрати 200 грн. (а.с. 9-10).
Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 посилався на неправомірність зазначеного пункту постанови в частині визначення суми виконавчого збору у розмірі 37283 грн 97 коп., та безпідставність його стягнення.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції, виходив з того, що нарахування та стягнення виконавчого збору в сумі 37283 гривень 97 коп. здійснено державним виконавцем в межах його повноважень та на підставі Закону України «Про виконавче провадження».
Проте апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
Суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в Законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
У відповідності до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишення позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч.2 ст.377 ЦПК України)
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Як слідує із змісту скарги ОСОБА_1 та її вимог, предметом спору є процесуальне рішення державного виконавця, винесене у формі постанови про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадженні №53572542 в частині визначення суми виконавчого збору в розмірі 37283 грн. 97 коп., та включення цієї суми до загальної суми боргу.
Згідно із ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже імперативною нормою закону визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження процесуального рішення державного виконавця, винесеного у формі постанови про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
Такі правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), у справі №127/9870/16-ц (провадження № 14 166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18) та від 19 травня 2020 року у справі №754/2223/15-ц (провадження № 14-568цс19).
Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця щодо прийняття ним рішення про стягнення з боржника виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. 256, 367, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2018 року скасувати, провадження у справі закрити.
Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
Роз`яснити ОСОБА_1 про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним копії відповідної постанови, звернутися до Херсонського апеляційного суду суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Базіль

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна