Провадження № 2/947/206/21
08.04.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків Олени Василівни,
секретаря судового засідання - Белінської Ганни Сергіївни,
за участі представника позивача - адвоката Ленця Олега Васильовича,
Ухвалою суду від 30.10.2020 року провадження по справі відкрито.
Ухвалою суду від 30.10.2020 року застосовано заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової О.І. від 31.08.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №2319.
Ухвалою суду від 29.12.2020 року витребуваноу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової О.І. належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №2319 від 31 серпня 2019 року.
03.02.2021 року до суду надійшли документи, витребувані ухвалою суду від 29.12.2020 року.
23.02.2021 року представником позивача до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 16.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просить задовольнити.
Відповідач АТ "Банк Форвард" правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався, до судового засідання представник відповідача повторно не з`явився, повідомлявся належним чином.
Матеріали справи містять заяву приватного нотаріуса КМНО Разумової О.І. про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідач АТ "Банк Форвард" правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
20.01.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Банк Руский Стандарт» з заявою №94818126 для отримання кредиту в розмірі 887,22 грн., ставка по кредиту 0,0001% річних, строк кредиту 94 днів, з 21.01.2012 по 23.04.2012 /а.с.19/.
З кредитного договору вбачається, що кредит позивачем було отримано на придбання хлібопічі, LG, HB-2001BY, вартістю 1849,00 грн. В касу 1000,00 грн., в кредит 849,00 грн. /а.с.91-99/.
Судом досліджено лист, наданий АТ «Банк Форвард» нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису /а.с.124/.
У вказаному листі зокрема міститься посилання на виписку з рахунка № НОМЕР_2 у валюті гривня (980), відкритого в АТ «БАНК ФОРВАРД» 11.05.2012 року на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №94818126 від 23.01.2012 року.
-заборгованість за процентами становить 2747,06 грн.;
-плата за пропуск мінімальних платежів становить 550,00 грн.
АТ «БАНК ФОРВАРД» повідомляє, що станом на 29.08.2019 року заборгованість боржника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором №94818126 від 23.01.2012 року не погашає.
29.08.2019 року представник АТ «Банк Форвард» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. з заявою про вчинення виконавчого напису /а.с.99/.
31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. вчинено виконавчий напис /а.с.90/.
Згідно з вказаним виконавчим написом на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, приватний нотаріус КМНО Разумова О.І. пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є Боржником за Кредитним договором №94818126 від 23.01.2012 року, укладеним ним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД».
26.12.2019 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та стягнення з боржника основної винагороди /а.с.16-17/.
08.07.2020 року приватним виконавцем звернуто стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 , що отримує від Військової частини НОМЕР_3 /а.с.15/.
Станом на 21.10.2020 року відповідно до виконавчого провадження №60605012 від 08.07.2020 року сума погашеного боргу, стягнутого з військовослужбовця ОСОБА_1 , складає 8464,70 грн., що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_3 /а.с.34/.
Судом досліджено відповідь приватного виконавця Павелків Т.Л. від 18.02.2021 року, надану у відповідь на адвокатський запит представника позивача №1/1-з від 13.02.2021 року /а.с.137/.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачено кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Верховний Суд в судовій практиці зокрема в постанові від 06.05.2020 року по справі № 320/7932/16-ц зазначає, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
При цьому суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що грошові кошти, що були стягнуті з позивача в ході примусового виконання спірного виконавчого напису є такими, що набуті без достатньої правової підстави, оскільки правовою підставою для стягнення вказаних коштів був виконавчий напис нотаріуса, який визнається судом таким, що не підлягає виконанню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" сума належного до сплати судового збору за дві позовні вимоги майнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
VІІ. ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ
Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 18 ЦК України, Законом України "Про нотаріат", суд, -
Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Форвард" на користь держави судовий збір в розмірі 1816,00 грн. /одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок/.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.
Повний текст рішення суду складено 14.04.2021 року.
Суддя Васильків О.В.