РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2021 рокуСправа №451/322/20
Провадження № 2/451/175/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

з участю позивача

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/332/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

4 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що посвідчується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , видане 16 березня 2019 року, виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області. На день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 . На випадок смерті ОСОБА_4 01 лютого 2000 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Лопатинської селищної ради Радехівського району та зареєстрований у реєстрі за № 15/2000, відповідно до якого, спадкодавець належне їй право на земельну ділянку частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ЛВ №0112796, заповіла своїй дочці - ОСОБА_5 . Остання прийняла на відповідальне зберігання належні померлій ОСОБА_4 оригінали правовстановлюючих документів та здійснювала опіку над спадковим майном. 17 липня 2000 року було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030375, виданий на ім`я ОСОБА_6 , який виданий такий після смерті спадкодавця. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_5 , про що свідчить запис у свідоцтві про смерть, серії НОМЕР_2 , від 01 вересня 2016 року. На випадок смерті ОСОБА_5 заповідального розпорядження не складала, від так відкрилася спадщина за законом і, спадкоємцями першої черги та сторонами у справі, є особи, зазначені у довідці Лопатинської селищної ради Радехівського району №2162 від 06.12.2019 року. Враховуючи вище наведене просить суд, встановити факт, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на земельні ділянки загальною площею 3,3787 га, що складаються з двох земельних ділянок площами 0,6710 га, 2,7077 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_6 , на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030375, виданого 17 липня 2000 року(а.с.2-6).

У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подали, заявили до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 38,40).

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що посвідчується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 16 березня 2019 року, Радехівськм РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області(а.с.15).

На день своєї смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 , про що зазначено у довідці Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області №590 від 04 квітня 2019 року (а.с.17).

На випадок своєї смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Лопатинської селищної ради Радехівського району та зареєстрований у реєстрі за №15/2000. Відповідно до якого, спадкодавець належне їй право на земельну ділянку частку (пай), посвідчене сертифікатом, серії ЛВ №0112796, заповіла своїй дочці - ОСОБА_5 (а.с.16).

ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , шляхом прийняття на відповідальне зберігання належних померлій оригіналів правовстановлюючих документів та здійснювала опіку над спадковим майном, що підтверджує довідка Лопатинської селищної ради №215 від 17.02.2020 року (а.с.23).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії I-ЛВ №030375, виданого 17 липня 2000 року на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23 червня 2000 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10450, вбачається, що земельна ділянка, площею 3,3787га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лопатинської селищної ради, належала ОСОБА_6 (а.с.20-20 зворот).

31 серпня 2016 року помирає ОСОБА_5 про, що свідчить запис у свідоцтві про смерть, серії НОМЕР_2 від 01 вересня 2016 року, виданим виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області(а.с.18).

Експертним висновком №056/144-а від 28.01.2020 року, в розумінні вимог ст.ст. 76-80,95 ЦПК України, підтверджується те, що у заповіті, складеному від імені ОСОБА_7 та Державному акті на право приватної власності на землю №030375 від 17 липня 2000 року, виданому на ОСОБА_6 , значиться одна і таж особа - ОСОБА_4 , тобто попри розбіжність в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи, прізвища є ідентичними(а.с.22).

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповідального розпорядження не складала, від так відкрилася спадщина за законом, спадкоємцями першої черги та сторонами у справі, є особи, зазначені у довідці Лопатинської селищної ради Радехівського району №2162 від 06.12.2019 року(а.с.24).

Родинні відносини позивача - ОСОБА_1 з ОСОБА_5 підтверджуються також свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 (а.с.10).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, є те, що він позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_5 .

Факт, того що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не довіряти показам яких в суду немає підстав (а.с.44-45).

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельні ділянки загальною площею 3,3787 га, що складаються з двох земельних ділянок, площами 0,6710 га, 2,7077 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, які належали ОСОБА_6 , на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №030375, виданого 17 липня 2000 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючого АДРЕСА_2 ., в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 квітня 2021 року.