Справа № 163/842/21
Провадження № 4-с/163/1/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У скарзі ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Варвинського районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Коротун О.Д. по винесенню постанов про відкриття виконавчого провадження від 19 березня 2021 року № 64873598, № 64873839 щодо стягнення з нього штрафу в сумі 245198,28 гривень та витрат за зберігання в сумі 174973,00 гривень, які присуджені постановою Любомльського районного суду Волинської області від 22 червня 2020 року у справі про порушення митних правил.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що державний виконавець всупереч п.2 ч.4 ст.4, ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виніс оскаржувані постанови після закінчення встановленого тримісячного строку для пред`явлення постанови суду до примусового виконання, хоча мав би її повернути у зв`язку з пропуском цього строку.

Дану скаргу ОСОБА_1 подав в порядку ст.ст.448, 449 ЦПК України.

Статтею 448 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, зазначеними нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який розглянув справу як суд першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця як окремої категорії адміністративного спору.

Частиною 1 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувані постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження стосуються примусового виконання постанови суду, винесеної у справі про порушення митних правил, якою на ОСОБА_1 за вчинення передбаченого ч.1 ст.483 МК України накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та присуджено витрати за зберігання товару (транспортного засобу).

Такі справи згідно із ч.2 ст.522 МК України розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями) в порядку, встановленому МК України, яким також передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено вище, ОСОБА_1 у поданій скарзі оскаржує дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної судом в порядку МК України, а не рішення за наслідками розгляду судом цивільної справи, ухваленого відповідно до норм ЦПК України, а відтак дана скарга не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Розгляд такої скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний за своїм змістом висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 757/62025/17-ц.

Згідно із п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження за скаргою належить відмовити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.186, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 19 березня 2021 року № 64873598, № 64873839.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя С.А.Шеремета