Справа № 214/7882/20
2/214/160/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 квітня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у розмірі ј частини від заробітку (доходу), починаючи стягнення аліментів з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона з ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з 30 березня 2018 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №133. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В березні 2020 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені і вони стали проживати окремо. Вказує, що з того часу відповідач матеріальну допомогу на сина надавав, але несистематично та в недостатньому розмірі. Їй відомо, що відповідач офіційно працює адміністратором в кафе «Оффшор» і отримує стабільну заробітну плату, приховує від неї розмір заробітної плати. Вона в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років і отримує допомогу від держави на сина ОСОБА_5 в сумі 860 грн., тому перебуває дуже в скрутному матеріальному становищі, вирішила подати заяву про стягнення з відповідача аліментів на дитину в судовому порядку. Зазначає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину та на її утримання, оскільки він працевлаштований та отримує щомісячну заробітну плату, але добровільно сплачувати аліменти в достатньому розмірі не бажає, тому змушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки інших способів захисту її прав передбачених законом, ніж у судовому порядку не існує.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Також пояснила, що гроші від відповідача отримувала до грудня 2020 року. Не заперечує, що відповідач хворіє, витрачає кошти на лікування.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на дитину. При цьому пояснив, що він хворіє на епілепсію та лікується, на своє лікування витрачає 1500 2000 грн. щомісячно. Він в добровільному порядку виплачував гроші на утримання сина.

Представник відповідача підтримала позицію відповідача. Також надала відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено наступне. Визнають позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання. Частина 1 ст. 182 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, поруч із доведенням права на отримання аліментів, варто також доводити те, що батько дитини може надавати таку допомогу. Звертає увагу суду на те, що відповідач має хронічне неврологічне захворювання з дитинства - епілепсію. Наполягає, що важливе значення для вирішення питання спроможності відповідача по справі надавати грошове утримання дружині, має особливість лікування його хвороби, яка полягає в необхідності регулярного щоденного прийому протиепілептичних препаратів протягом багатьох років та відповідного постійного застосування високовартісних лікувально-діагностичних медичних обстежень. Загальна вартість лікування епілепсії, як і інших хвороб, складається з затрат на медичну допомогу, тобто із вартості діагностики, госпіталізації, лікування, тривалого диспансерного спостереження, все це призводить до додаткових постійних витрат відповідача на підтримання власного здоров`я. Наразі відповідач проходить медичне обстеження для подання документів до Медико-соціальної експертної комісії для отримання висновку щодо необхідності присвоєння групи інвалідності. Відповідач по справі працевлаштований у ФОП ОСОБА_6 на посаді закупника з 26.01.2021 року, з нарахуванням заробітної плати на рівні мінімальної, оскільки відповідно до стану свого здоров`я може здійснювати виключно легку працю. Звертає увагу на те, що всупереч обставинам вказаним позивачкою в позові, відповідач добровільно надає грошові кошти на утримання спільного сина ОСОБА_7 на протязі всього часу, з якого вони з позивачкою припинили спільне проживання, що відповідно підтверджується випискою з банківського рахунку. Частина 1 ст. 76 ЦПК України зазначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 ст. 76 ЦПК України вказує, що ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Звертає увагу суду, вищевказані обґрунтування ОСОБА_1 щодо офіційного працевлаштування відповідача на посаді адміністратора, отримання великих доходів, відмови у проханнях матеріальної допомоги є безпідставними, жодним чином не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с. 4), свідоцтво про народження (а.с. 5), довідка (а.с. 6,7), довідка з Приватбанку (а.с. 16-17), довідка з місця роботи (а.с. 18), виписний епікриз (20-21), висновок МРТ (а.с. 23), висновок невролога (а.с.24), виписний епікриз (а.с. 25), направлення на огляд ВКК (а.с. 26), висновок (а.с. 27), довідки про надання медичної допомоги (а.с. 28-32), епікриз (а.с. 33,34), корінець медичного висновку (а.с. 35), довідка (а.с.60).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с. 4), свідоцтво про народження (а.с. 5), так як ці докази стосуються обставин, а саме що сторони перебувають у шлюбі і мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає належними доказами: довідки (а.с. 6,7), так як ці докази стосуються обставин, а саме те, що позивачка разом з сином проживають з батьками за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає належними доказами: довідку з Приватбанку (а.с. 16-17), довідки з місця роботи (а.с. 18, 60), так як ці докази стосуються обставин, а саме те, що відповідач переводив кошти на ім`я ОСОБА_1 та працює у ФОП ОСОБА_6 .

Суд вважає належними доказами: виписний епікриз (20-21), висновок МРТ (а.с. 23), висновок невролога (а.с.24), виписний епікриз (а.с. 25), направлення на огляд ВКК (а.с. 26), висновок (а.с. 27), довідки про надання медичної допомоги (а.с. 28-32), епікриз (а.с. 33,34), корінець медичного висновку (а.с. 35), так як ці докази стосуються обставин, а саме того, що відповідач має хронічне захворювання і проходить лікування.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с. 4), свідоцтво про народження (а.с. 5), довідки (а.с. 6,7), довідку з Приватбанку (а.с. 16-17), довідки з місця роботи (а.с. 18, 60), виписний епікриз (20-21), висновок МРТ (а.с. 23), висновок невролога (а.с.24), виписний епікриз (а.с. 25), направлення на огляд ВКК (а.с. 26), висновок (а.с. 27), довідки про надання медичної допомоги (а.с. 28-32), епікриз (а.с. 33,34), корінець медичного висновку (а.с. 35), допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони перебувають у шлюбі з 30 березня 2018 року, який був зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №133 (а.с. 4).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається зі свідоцтва (а.с.5). Син проживає разом з позивачкою, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідач добровільно надає грошові кошти на утримання дитини (а.с. 16).

Відповідач по справі працевлаштований у ФОП ОСОБА_6 на посаді закупника з 26.01.2021 року, отримав в січні-лютому 2021 року заробітну плату в сумі 1307 грн. 37 коп. (а.с. 18, 60).

Відповідач має хронічне неврологічне захворювання з дитинства епілепсію, несе витрати на лікування, що підтверджується виписками з історії хвороби, не заперечується позивачкою.

Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України, СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки дитина проживає з позивачкою, позивачка та відповідач припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо, тому, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

На підставі ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач має хронічне неврологічне захворювання з дитинства - епілепсію, несе витрати на лікування, отримує заробітну плату в розміри близькому до мінімальної. Тому на переконання суду, відповідач не має можливості надавати грошове утримання на дружину. Отже суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог щодо стягнення коштів на утримання дружини, позивачці слід відмовити.

Отже, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину за захистом свого права.

Також суд враховує, що часткове задоволення позову буде відповідати такому, передбаченому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивачки.

Відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840, 80 грн.

Керуючись ст.ст.15, 16 ЦК України, ст. ст. 75, 84,180 - 183, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 258-260, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 листопада 2020 року і до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 12 квітня 2021 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов