Справа № 761/7269/19
Провадження № 4-с/761/175/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря Колодяжного В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вищевказана скарга, в якій заявник просить скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10.02.2021 року державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в АТ «Кредобанк».

В обґрунтування скарги посилається на те, що у зв`язку з тим, що у нього була заблокована зарплатна картка № НОМЕР_1 , він звернувся в АТ «Кредобанк», в якому вона була відкрита ТОВ «Торговий дім «Волес» та в якому він працює водієм.

В АТ «Кредобанк» йому повідомили, що арешт на картковий рахунок № НОМЕР_2 був накладений Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві.

19.03.2021 року він звернувся із письмовою заявою до вказаного відділу виконавчої служби про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

У зв`язку з тим що особистий прийом державними виконавцями не проводився на період дії карантину, введеного з метою боротьби із поширенням COVID-19, 29.03.2021, у телефонному режимі, він дізнався про відкрите відносно нього виконавче провадження № 60631121.

Під час ознайомлення з вказаним виконавчим провадження, він також ознайомився з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.10.2020 та постановою про арешт коштів боржника від 10.02.2021.

Заявник вказує, що він згоден з тим, що в нього здійснюють відрахування у розмірі 20% із заробітної плати в рахунок погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк», однак, не згоден з постановою про арешт коштів боржника від 10.02.2021, згідно якої був накладений арешт на всю його заробітну плату.

При цьому пояснив, що відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати передбачено відрахування у розмірі 20%, що і утримується на даний час ТОВ «Торговий дім «Волес». В той же час, постановою про арешт коштів боржника від 10.02.2021 накладено арешт на рахунок № НОМЕР_2 , який відкритий в АТ «Кредобанк» ТОВ «Торговий дім «Волес» виключно для зарахування йому заробітної плати.

За таких обставин, вважає дії державного виконавця Мороз Л.Є. неправомірними та такими, що обмежують його законні права на користування зарплатними грошовими коштами та порушують його конституційні права на своєчасне отримання винагороди за працю, а також ставлять його і його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2021 вищевказана скарга надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою судді від 20.04.2021 скаргу залишено без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків в 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді від 09.06.2021 вказану скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 06.08.2021 о 14 год. 00 хв.

В судове засідання заявник не з`явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, сповіщена належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомляла. До суду надано належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 60631121 від 03.02.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши повно та всебічно наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 28.08.2019 Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 761/7269/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.06.2007 у загальному розмірі 34629,76 грн., судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мороз Л.Є. від 03.12.2019 відкрито виконавче провадження № 60631121 з виконання виконавчого листа, виданого 28.08.2019 Шевченківським судом м. Києва у справі № 761/7269/19.

Згідно довідки ТОВ «ТД «Волес» Вих. № 23 від 21.05.2021, виданої ОСОБА_1 , в тому, що він, дійсно, працевлаштований в ТОВ «ТД «Волес» з 05.05.2018 і займає посаду водія - експедитора з посадовим окладом згідно штатного розпису. Користується зарплатною карткою, виданою АТ «Кредобанк».

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Л.Є. від 28.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно відповіді з ПФУ боржник працює в ТОВ «Торговий дім «Волес», постановлено звернути стягнення на доходи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що отримує дохід у ТОВ «Торговий дім «Волес», за адресою: просп. Героїв Сталінграду, 2-Г, корпус 1, м. Київ. Постановлено, здійснювати відрахування з доходів боржника відповідно до чинного законодавства у розмірі 20% усіх видів заробітку (доходу) до погашення заборгованості за рішенням суду, а також виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Згідно повідомлення про відкриття /закриття рахунку фізичної особи боржника АТ «Кредобанк» від 16.01.2021 № 52-1036 бт/21 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.01.2021 відкритий рахунок № НОМЕР_3 .

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Л.Є. від 10.02.2021 про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в АТ «Кредобанк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , в межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 40445,84 грн.

Згідно листа АТ Кредобанк» від 04.03.2021 на адресу головного державного виконавця ШР ВДВС м. Київ ЦМУ МЮ (м. Київ) Мороз Л.Є. банк повідомив, що 18.02.2021 прийнято до виконання постанову ВП № 60631121 від 10.02.2021 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 на суму 40445,84 грн та станом на вказану дату залишок коштів на рахунку № НОМЕР_2 - 0,00грн.

Також встановлено, що 19.03.2021 заявник звернувся із завою до Шевченківського районного ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується відбитком штемпеля виконавчої служби № 15909.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти боржника визначено у розділі VII Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону). При цьому, ст. 48 Закону встановлює перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Частинами 1-3 ст. 56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтею 59 Закону передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статі 59 Закону підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Статтями 68-70 Закону передбачений окремий порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсії та інші доходи боржника.

Так, ст. 68 Закону встановлено умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону), відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з ч.1 ст. 69 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

За ч. 1 ст. 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 70 Закону із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами (ч. 3 ст. 70 Закону).

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Статтею 43 Конституцією України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У той же час, приписами ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого, в тому числі, стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю, а відтак, має захищати такі рахунки, виокремлення яких належить до повноважень виконавчої служби, правовою основою діяльності яких, є, зокрема, Конституція України, цей Закон, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне отримання таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадянина на оплату праці.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на весь рахунок заявника, на який надходять зарплатні кошти є безпідставним, оскільки, чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із заробітної плати, тоді як, арешт зарплатних коштів особи, що залишаються після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, після вирахування з неї сум заборгованості за виконавчим документом, позбавляє заявника та членів його сім`ї джерел до існування та порушує право на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, підстави для накладення арешту на залишок зарплатних коштів заявника відсутні. Доказів зворотного не надано.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, Верховний Суд 23.10.2019 прийняв постанову у справі № 917/1307/18, якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що скарга заявника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 43, 129 Конституції України, 60-79, 89, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 68-70, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. від 10.02.2021 про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках в АТ «КРЕДОБАНК».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: