Справа № 199/5574/20
РІШЕННЯ

іменем України

05.04.2021

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, пені за несвоєчасно сплачені аліменти та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 15 000,0 грн. за несвоєчасну сплату аліментів та додаткових витрат на дитину, а також про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 300,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що відповідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2018 р. (справа №199/2660/18) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, аліменти позивач одержую в не в повному обсязі: розмір заборгованості становить 15 023, 63 грн.

За підрахунком позивача розмір пені складає 82 324,72 грн., втім, оскільки відповідно до ст. 196 СК України розмір пені не може перевищувати розмір заборгованості за аліментами, позивач заявила вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 15 000,00 грн.

З приводу вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, то позивач вказує, що неповнолітній син має схильність до комп`ютерних технологій та техніки, у зв`язку з чим навчається у Дніпропетровському технікумі зварювання та електроніки ім. Є.О. Пагона, що підтверджується договором № 282-КМП-18-1/9 від 02.08.2018 р. та додатковою угодою від 02.08.2019 до Договору. Відповідно до п. 4.2. Договору (в редакції додаткової угоди) загальна вартість навчання становить 35 540,00 грн. До цього часу весь тягар оплати за навчання сина несе позивач, однак, на даний час позивач безробітна. За підрахунком позивача відповідач має сплатити 17 770,00 грн. (половину вартості витрат згідно договору з Дніпропетровським технікумом зварювання та електроніки ім. Є.О. Патона).

Відповідач позов не визнав повністю (а.с. 38-41), заперечував проти наявності в нього заборгованості зі сплати аліментів та щодо встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Що стосується вимоги позову про стягнення додаткових витрат на дитину, то відповідач наголошував на відсутності в нього належних доказів таких витрат (ані самого договору, ані підтвердження здійснення додаткових витрат за договором позивачем йому не було надано).

В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності позивача, в якій також повідомив про те, що підтримує позов лише в частині вимоги позову про стягнення додаткових витрат. Що стосується решти вимог позову, то позивач просила залишити їх без розгляду.

В окремо поданій суду заяві відповідач просив суд розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення вимоги про стягнення з нього додаткових витрат.

Як встановлено судом на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2018 р. (а.с. 45-46) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволений частково: судом ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 26).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має схильність до комп`ютерних технологій та техніки, у зв`язку з чим навчається у Дніпропетровському технікум зварювання та електроніки ім. Є.О. Пагона, що підтверджується договором № 282-КМП-18-1/9 від 02.08.2018 р. та додатковою угодою від 02.08.2019 h/ до Договору (а.с. 62, 16).

Витрати на навчання несе позивач, що підтверджується відповідними квитанціями:

1. 26.07.2018 р. сплачено 3 243,00 грн.,

2. 15.01.2019 р. сплачено 5 160,00 грн.,

3. 29.08.2019 р. сплачено 3 440,00 грн.,

4. 14.12.2019 р. сплачено 152,00 грн.,

5. 21.01.2020 р. сплачено 5 388,00 грн.,

6. 25.08.2020 р. сплачено 3 592,00 грн.,

7. 21.01.2021 р. сплачено 5 388,00 грн., усього 26 363,00 грн.

Спірні правовідносини виникли із виконання обов`язку батьками приймати участь приймати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, між сторонами по даній справі виник з приводу участі відповідача у додаткових витратах на дитину.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Суд погоджується із слушністю доводів позивача та бере до уваги понесені позивачем фактичні витрати на навчання сина, на підтвердження яких позивачем надані письмові докази, на суму 26 363,00 грн. Оскільки позивачем надано доказів на підтвердження витрат в сумі 26 363,000 грн., а не на 35 540,00 грн., та вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, оскільки, починаючи з 2018 р. позивач самостійно несла додаткові витрати на дитину, позов підлягає задоволенню частково.

Половина вказаної суми (26 363,00 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (13 181,50 грн.).

Вимоги позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та про стягнення пені за несвоєчасно сплачені аліменти підлягають залишенню без розгляду з передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України підстави.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави, оскільки позивач має пільги щодо сплати судового збору (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 27, ч. 1 ст. 34, п. 5 ч. 1 ст. 257, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, пені за несвоєчасно сплачені аліменти та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) фактично понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 13 181 (тринадцять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 50 коп.

Залишити без розгляду вимоги позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та про стягнення пені за несвоєчасно сплачені аліменти.

Дата складення повного судового рішення 12.04.2021 р.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї