УХВАЛА

08 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 161/5830/16-ц

провадження № 61-5358ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь ПА КБ «Приватбанк» 14 081,18 доларів США заборгованості за кредитним договором та судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2020 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Представники відповідача ОСОБА_1 - адвокати Шумський Б.А і Красун В. В. подали до суду заяву, в якій просили ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 16 995,00 грн.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8 000,00 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

29 березня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у зазначеній справі становить14 081,18 доларів США, що за курсом НБУ станом на час звернення з позовом складає 355 549,80 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

АТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі вказує, що зазначена справа є малозначною, однак справа має виняткове значення для банку, оскільки невиконання своєчасних відповідачем зобов`язань тягне під загрозу репутацію банку, що перешкоджає його стабільній роботі. Проте не обґрунтовує, чому саме справа має виняткове значення для банку. Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням і відповідно не свідчить, що справа має виняткове значення АТ КБ «ПриватБанк».

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат