Номер провадження: 22-ц/813/2016/21
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Фабіжевська Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року про залишення позову без розгляду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» про скасування наказу про звільнення та про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі (а.с 3-33).

15 липня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Аліна С.С.) позов ОСОБА_1 до ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» про скасування наказу про звільнення та про поновлення на роботі залишено без розгляду (а.с 95).

27 липня 2020 року засобами Укрпошти ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року. Апелянт не погоджується з вказаною ухвалою та вважає, що вона підлягає скасуванню. Апелянт пояснює, що не отримувала жодної судової повістки про дату, час та місце судового засідання. Несповіщення учасника судової справи про дату, час та місце судового засідання із додержанням вимог та порядку встановлених ЦПК України порушує гарантію встановлену ст. 6 Конвенції ООН - доступ до справедливого суду. Апелянт просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року скасувати та направити справу на новий розгляд (а.с. 97-99).

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Учасники справи про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується копією паспорта, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 49) та за допомогою SMS-повідомлень за номером телефону, який зазначено в позові (а.с. 80,87). Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про судові засідання призначені на 29.01.2020 року та 30.03.2020 року повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписки (а.с. 58, 73). Також суд першої інстанції зазначає, що з письмовою заявою позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 про розгляд справ за їх відсутності до суду не зверталися. Роз`яснено позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та, задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі (а.с 3-33).

24 вересня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою до ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі та призначено підготовче судове засідання на 17 жовтня 2019 року (а.с. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме заяв, поданих представником відповідача, ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», - Хлєбнікової Н.А., від 16.10.2019 року (а.с. 39) та від 05.12.2019 року (а.с. 55), представник відповідача просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , судова повістка ОСОБА_1 , в якій вказано дату та час судового засідання, було повернуто за відсутністю марок (а.с. 66, 78).

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду по суті не містить посилання на обов`язкову присутності ОСОБА_1 в судовому засіданні (а.с.71).

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , будучи належно повідомленою, в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин та не надала заяви про розгляд справи за її відсутності.

Як вбачається з апеляційної скарги, позивач зазначає, що не отримував жодної судової повістки про дату, час та місце судового засідання. Про постановлення ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 року про залишення позову без розгляду дізналася з відкритих джерел сайту «Судова влада» 17.07.2020 року (а.с. 97).

Відповідно п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки-повідомлення ОСОБА_1 про виклик на судове засідання, призначене на 22.05.2020 року (а.с. 80), на 02.07.2020 року (а.с. 87), на 15.07.2020 року (а.с. 92) надсилалися за допомогою SMS-повідомлень на номер телефону позивачки.

Частиною 13 ст. 128 ЦПК України, яка регламентує порядок направлення судових повісток, визначено, що за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Апеляційний суд з даного приводу зазначає, що в матеріалах справи відсутня відповідна письмова заява позивача, а тому таке сповіщення позивача про дату та час судового засідання не може визнаватись належним.

Таким чином викладені обставини свідчать про відсутність підстав у суду першої інстанції для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки вказана процесуальна дія буде суперечити завданню цивільного судочинства та не відповідатиме конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного ст. 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень п. 3 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року - скасувати, направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

12.04.2021 року м. Одеса