Справа № 515/302/21
Провадження № 2/515/671/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача адвоката Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунаської міської ради Одеської області

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника пред`явив вказаний позов, поси- лаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_2 , після його смерті залишилась земельна ді- лянка площею 3,97 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку позивач має право успадкувати за заповітом. При зверненні до нота- ріуса з заявою про прийняття спадщини він отримав відмову, мотивовану тим, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 049537 помилково зазначені земельні ділянки 1,11 га та 2,86 га, замість однієї 3,9601 га, кадастровий номер якої :01:001: 0115, що також підтверджується листом Відділу у Татарбунаському районі головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.02.2021 р. Вважає, що воля спадкодавця є чіткою, що він мав намір заповісти земельну ділянку, яка належала саме йому на підставі державного акту на право приватної власності, а той факт, що посадова особа помилково надрукувала не ту земельну ділянку не є підставою вважати волю спадкодавця недійсною. Вказані недоліки позбавляють мож- ливості нотаріуса відкрити спадкову справу, а його скористатись своїм правом на спадок. Зважа- ючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку він не має можливості, про- сив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути сп- раву за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.19).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив про розгляд справи за від- сутності представника міської ради, позовні вимоги визнав (а.с.20).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.4) видно що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ізма- їл Одеської області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (копія на а.с.6), дідусь позивача ОСОБА_2 по- мер 18.10.2016 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району області.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-018, сфо рмованого 22.03.2018 р. (а.с.7), підтверджується, що власником земельної ділянки площею 3,9600 га, кадастровий номер :01:001:0115, розташованої на території Дмитрівської сільсь- кої ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначено ОСОБА_2 , земля перебуває в оренді ТОВ «Агро «Фірма «Південна».

З копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 0495 37 (а.с.8) слідує, що земельна ділянка площею 3,97 га, яка скаладається з земельних ділянок пло- щею 1,11 га та 2,96 га відповідно, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, ці- льове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у прива- тну власність ОСОБА_2 .

Згідно листа відділу у Татарбунарському районі Головного управління Держгеокадастру в Оде- ській області від 11.02.2021 р. (а.с.9), при роздрукуванні державного акту серії ІІІ-ОД № 049537 здійснено технічну помилку щодо графічної частини земельної ділянки. А саме, зображено дві зе- мельні ділянки (1,11 га та 2,86 га), що не відповідає фактичним промірам земельної ділянки 3,9601 га. Крім того була допущена помилка в площі земельної ділянки, а саме зазначено 3,97 га, хоча на справді, згідно з даними Державного земельного кадастру, має бути зазначена ціла земельна ділян- ка площею 3,9601 га, кадастровий номер :01:001:0115.

Заповітом, посвідченим секретарем Дмитрівської сільської ради 15.02.2013 р. (копія на а.с.10), підтверджується, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів земельну ділянку загальною площею 3,97 га, на підставі державного акту на право приват- ної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 049537, ОСОБА_1 .. Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 15 (а.с.10).

Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що в державному акті на право приватної вла- сності на землю серії ІІІ-ОД № 049537 помилково зазначені земельні ділянки 1,11 га та 2,86 га, за- мість однієї 3,9601 га.

Вартість земельної ділянки площею 3,9601 га, кадастровий номер :01:001:0115, що перебувала у власності ОСОБА_2 , становить 280943,25 грн., що видно із витягу із технічної доку- ментації про нормативну грошову оцінку, складеного державним кадастровим реєстратором Пис- ларем С.В. (а.с.12).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду Украї- ни № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», згідно ст.1225 ЦК Ук- раїни, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодав- ця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за прави- лами позовного провадження.

За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізи- чної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а та- кож інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлого діду- ся ОСОБА_2 , однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі допущена помилка щодо розміру земельної ділянки.

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку пло- щею 3,9601 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, що залишилася після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст.ст. 76-82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну діля нку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Ізмаїл Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку пло- щею 3,9601 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського райо- ну Одеської області, кадастровий номер :01:001:0115, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 049537, виданого Татарбунарською районною дер- жавною адміністрацією Одеської області 15.03.2006 р. на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.