Справа № 375/756/20
Провадження № 2/375/47/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 квітня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.,

при секретарі судового засідання Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в смт Рокитне, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом кредитної спілки «СуперКредит», , зареєстрованого за адресою: 02141, м. Київ, проспект П.Григоренка, 39-б, оф.123, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - кредитна спілка «СуперКредит», звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 , на його користь заборгованість за кредитним договором СК-53/021/18/135/21СЗ від 09 лютого 2018 року в сумі 23199 гривень 95 копійок, та сплаченого судового збору в розмірі 2102 гривні, посилаючись на те, що 09 лютого 2018 року між позивачем і відповідачем було укладено кредитний договір. Згідно до зазначеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 гривень. За заявою ОСОБА_1 , кошти у вказаній сумі, відповідно до видаткового касового ордеру №21 від 09 лютого 2018 року, були видані відповідачеві готівкою з каси кредитної спілки.

При підписанні кредитного договору СК-53/021/18/135/21СЗ від 09 лютого 2018 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що договір підписаний строком на 24 місяці, тобто до 09 лютого 2020 року, але в будь якому випадку зобовязання за договором діють до моменту повного фактичного їх виконання позичальником. Строк позовної давності становить 10 років, у тому числі щодо неустойки. Кредит надано під 70% річних та прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. за невиконання або неналежне виконання договору, якщо відповідне рішення буде прийнято кредитним комітетом, позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцю протягом 30 календарних днів з дня отримання відповідної письмової вимоги неустойку у вигляді штрафу у розмірі 25% від суми отриманого кредиту, окремо за будь яке з порушень договору.

При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України. Згідно із зазначеною нормою ЦК України, договором приєднання є договір, умови якою встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання у строки, передбачені графіком платежів, який зазначається в Додатковому договорі про транш, що є невідємною частиною укладеного кредитного договору.

Уклавши з кредитною спілкою «СуперКредит», кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 11 червня 2020 року становить 23199,95 грн., та складається з:

8000 грн. заборгованості по сплаті за тілом кредиту,

12479,99 грн. заборгованості по сплаті відсотків за період з 10.02.2018 по 09.02.2020,

9191,43 грн. заборгованість за пенею за період з 02.02.2018 по 29.02.2020,

1138,55 грн. інфляційні втрати на прострочене (не сплачене) тіло кредиту за період з 10.02.2018 по 30.04.2020,

560,22 грн. три відсотки річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 10.02.2018 по 11.06.2020,

1021,19 грн. три відсотки річних від простроченої суми зобов`язання по відсотках за період з 10.02.2018 по 11.06.2020.

Не виконуючи належним чином зобов`язання, відповідач порушила законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.

В позовній заяві представник позивача просить відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 274, статтей 276, 277 ЦПК України призначити до розгляду дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Крім того, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився та відзиву на позов не надав. Про місце, час та дату слухання справи відповідач був повідомлений належним чином. Також відповідачеві були роз`яснені його права щодо надання відзиву на позов та строки його надання.

Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

відповідач не подав відзив;

позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

09 лютого 2018 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір СК-53/021/18/135/21СЗ від 09 лютого 2018 року. Згідно до зазначеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 гривень. За заявою ОСОБА_1 , кошти у вказаній сумі, відповідно до видаткового касового ордеру №21 від 09 лютого 2018 року, були видані відповідачеві готівкою з каси кредитної спілки.

При підписанні кредитного договору відповідач підтвердила свою згоду на те, що договір підписаний строком на 24 місяці, тобто до 09 лютого 2020 року, але в будь якому випадку зобовязання за договором діють до моменту повного фактичного їх виконання позичальником. Строк позовної давності становить 10 років, у тому числі щодо неустойки. Кредит надано під 70% річних та прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. За невиконання або неналежне виконання договору, якщо відповідне рішення буде прийнято кредитним комітетом, позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцю протягом 30 календарних днів з дня отримання відповідної письмової вимоги неустойку у вигляді штрафу у розмірі 25% від суми отриманого кредиту, окремо за будь яке з порушень договору.

Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання у строки, передбачені графіком платежів, який зазначається в Додатковому договорі про транш, що є невідємною частиною укладеного кредитного договору.

Уклавши з кредитною спілкою «СуперКредит», кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 11 червня 2020 року становить 23199,95 грн., та складається з:

8000 грн. заборгованості по сплаті за тілом кредиту,

12479,99 грн. заборгованості по сплаті відсотків за період з 10.02.2018 по 09.02.2020,

9191,43 грн. заборгованість за пенею за період з 02.02.2018 по 29.02.2020,

1138,55 грн. інфляційні втрати на прострочене (не сплачене) тіло кредиту за період з 10.02.2018 по 30.04.2020,

560,22 грн. три відсотки річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 10.02.2018 по 11.06.2020,

1021,19 грн. три відсотки річних від простроченої суми зобов`язання по відсотках за період з 10.02.2018 по 11.06.2020.

Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частина 1 та 2 статті 633 ЦК України визначають, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розробляє саме підприємець, в даному випадку - кредитна спілка «СуперКредит».

Оскільки умови договорів приєднання розробляє банк, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, банк повинен підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абзац 2 частини 1 статті 1046 ЦК України).

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. За змістом частини 2 цієї статті, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначають акти законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначають сторони в самому договорі).

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з вимогами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 принципу справедливості розгляду справи судом.

Позивачем також пред`явлено вимоги про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема, статтями 625, 1048 ЦК України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено в статті 8 Конституції України.

За змістом частини 4 статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України.

У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина 1 статті 11 Закону України від 12.05.91 N 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі Закон N 1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону N 1023-XII, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятій 09.04.85 N 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Також, суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір, підписаний сторонами, містить строк повернення кредиту (користування ним), чітко зазначено порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за договором.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що кредитна спілка «СуперКредит» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, нарахованих процентів, інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту та процентах.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищезазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі N 342/180/17 (провадження N 14-131цс19), а тому суд враховує його під час ухвалення даного рішення.

Дослідивши надані позивачем докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача, ОСОБА_1 , на користь позивача кредитної спілки «СуперКредит» необхідно стягнути заборгованість за кредитим договором у сумі 23199,95 грн., повністю задовольнивши позовні вимоги.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 2102 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1049 ЦК України, ст. ст. 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 274-277, 280-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов кредитної спілки «СуперКредит», , зареєстрованого за адресою: 02141, м. Київ, проспект П.Григоренка, 39-б, оф.123, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь кредитної спілки «СуперКредит», , заборгованість за кредитним договором СК-53/021/18/135/21СЗ від 09 лютого 2018 року в сумі 23199 (двадцять три тисячі сто дев`яносто девять) гривень 95 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь кредитної спілки «СуперКредит», , сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуто Рокитнянським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя О.І.Чорненька