ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/219/21 Справа № 190/930/19 Головуючий у першій інстанції: Митошоп В. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що донька позивача ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , від спільного шлюбу народилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється онукою позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 позивач забрала онуку ОСОБА_4 до себе, яка проживає з нею та знаходиться на повному утримання позивача. Позивач зазначає, що відповідач з дитиною не спілкується, участі у розвитку доньки не бере у вихованні дитини участі також не бере, дитиною не цікавиться. Тому, позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити її опікуном малолітньої ОСОБА_4 .

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (а.с.141 т.2). Третіми особами органом опіки та піклування Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та органом опіки та піклування П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області подано заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10 т.1).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області 18.04.2014, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9 т.1).

Відповідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.11 т.1).

Згідно копії довідок Катеринопільської сільської ради від 07.11.2019 та акту обстеження житлово-побутових умов від 05.11.2019, акту обстеження умов проживання від 28.11.2019 за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 - остання проживає разом з чоловіком ОСОБА_7 , донькою ОСОБА_8 та онукою ОСОБА_4 ; для дитини створені належні умови для відпочинку та ігор. Дитина забезпечена окремою кімнатою, житлово-побутові умови відповідають санітарно - гігієнічним нормам і є добрими для проживання і розвитку та психічного здоров`я дитини (а.с.115,131, 207 т.1).

Відповідно копій довідок відділу освіти, молоді та спорту Криничанської РДА Дніпропетровської області від 31.10.2019, 11.11.2019, характеристики ОСОБА_4 відвідує дошкільне відділення КЗ Катеринопільської ЗПШ - садка загального розвитку (а.с.121,122, 209 т.1).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 12.04.2019 між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено шлюб (а.с.128 т.1).

З копій довідок про доходи ОСОБА_7 , ОСОБА_1 встановлено, що вони працюють, мають стабільну заробітну плату, ОСОБА_1 - отримує орендну плату за земельну ділянку (а.с.124,126,127 т.1).

Відповідно копій характеристик наданих АТ "Укрпошта" та Катеринопільською сільською радою, ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання та праці (а.с.129,130 т.1).

Згідно висновку служби в справах дітей Криничанської РДА від 28.11.2019, ОСОБА_1 може бути опікуном малолітньої ОСОБА_4 за умови набуття останньою статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.208 т.1).

Відповідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 від 20.03.2019 року, останній проживає сам у будинку АДРЕСА_2 . Власного житла не має. В будинку холодно, опалення пічне, дрова відсутні, дві житлові кімнати, меблі відсутні. Для дитини не створені належні умови для відпочинку та гри. Продукти харчування відсутні. Підсобне господарство не веде. Зі слів односельців, зловживає спиртними напоями. Стосунки в сім`ї та поведінка в побуті не відповідають правилам та нормам громадської моралі. Зі слів сусідів, помічений факт насильства у сім`ї, щодо померлої матері дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16 т.1).

Згідно копії акту обстеження умов проживання від 06.11.2019, за місцем проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 - будинок належить ОСОБА_9 , здійснюється оформлення права власності на будинок за ОСОБА_2 , в будинку чисто, є необхідні меблі, дитина забезпечена окремою кімнатою, житлово побутові умови відповідають санітарно - гігієнічним нормам, в будинку ніхто не проживає (а.с.111 т.1).

Відповідно копії акту обстеження умов проживання від 06.11.2019, за місцем проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 - останній проживає разом бабою ОСОБА_10 , її чоловіком ОСОБА_11 , та братом ОСОБА_12 , для дитини створені належні умови для відпочинку та гри. Дитина забезпечена окремою кімнатою, житлово побутові умови відповідають санітарно - гігієнічним нормам і є добрими для проживання і розвитку та психічного здоров`я дитини. Члени сім`ї не заперечують щодо проживання малолітньої ОСОБА_4 (а.с.110 т.1).

Згідно копії характеристики Саївської сільської ради, П`ятихатського району, Дніпропетровської області від 20.03.2019 року вих. № 192 на ОСОБА_2 , останній має дитину, власного житла не має, за місцем проживання характеризується незадовільно, відгуки сусідів та односельців недоброзичливі, зловживає спиртними напоями. Надходили усні та письмові скарги щодо його поведінки від ОСОБА_13 , які розглядалися правоохоронними органами (а.с.15 т.1).

З повідомлення П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.01.2020 встановлено, що ОСОБА_2 станом на 27.01.2020 до кримінальної відповідальності не притягувався, 14.09.2019 П`ятихатським ВП накладено штраф за ст. 121-6 КУпАП (керування водієм транспортним засобом не зареєстрованим або не перереєстрованим) (а.с.185 т.1).

Згідно копії характеристики від 12.06.2018 вих. №459 наданої Саївською сільською радою, П`ятихатського району, Дніпропетровської області на ОСОБА_2 , останній характеризується задовільно, компрометуючі матеріали відносно нього відсутні, громадський порядок не порушує, відгуки сусідів та односельців доброзичливі, стосунки в сім`ї, поведінка в побуту відповідають правилам та нормам суспільної моралі (а.с.57 т.1).

З копій характеристик від 28.02.2019 року та від 17.09.2019 року наданих АВ ТОВ «Агроцентр К» на ОСОБА_2 встановлено, що останній за час роботи зарекомендував себе добросовісним та відповідальним працівником, ввічливим, врівноваженим, неконфліктним та доброзичливим. Користується повагою серед співробітників (а.с.54-55 т.1).

Згідно копії довідки вих.№59 від 28.02.2019 року, ОСОБА_2 працює в АВ ТОВ «Агроцентр К» токарем з 19 липня 2018 року (а.с.17, 53 т.1).

Відповідно копії довідки Вільногірської ЦРЛ, ОСОБА_2 пройшов лікування щодо зловживання спиртними напоями строком з 21.03.2019 по 21.03.2024 (а.с.56 т.1).

Згідно копії рішення Саївської сільської ради, П`ятихатського району, Дніпропетровської області №7 від 20.03.2019, останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 у зв`язку з систематичним ухиленням від виконання ним батьківських прав та звернутися з клопотанням до П`ятихатської РДА щодо надання висновку, щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав (а.с.14 т.1).

Згідно висновку П`ятихатської РДА Дніпропетровської області від 29.11.2019, визнано недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , оскільки останній працює, отримує заробітну плату, за місцем проживання в будинку створені умови для виховання та розвитку дитини. (а.с.152 т.1).

Судом першої інстанції в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Так, свідок ОСОБА_14 пояснила, що малолітня ОСОБА_4 знаходиться на утриманні позивача.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що знала померлу ОСОБА_3 та знає ОСОБА_2 . Останній раз бачила померлу з малолітньою ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 знаходилася в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_10 , при дачі пояснень в якості свідка пояснила, що являється бабусею ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 взяла до себе малолітню ОСОБА_4 , на що вона та її онук не заперечували, оскільки вважали, що остання повернеться додому через деякий час, але ОСОБА_1 не віддає останню.

Свідок ОСОБА_16 , пояснила, що знає ОСОБА_2 з позитивної сторони, останній разом з дитиною був у її сина, до доньки відносився добре.

Свідок ОСОБА_17 , пояснила, що знає ОСОБА_2 , так як проживають в одному селі; ОСОБА_2 пройшов кодування від алкоголізму та на теперішній час не вживає спиртні напої, веде добрий спосіб життя.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що працює головою Саїіської сільської Ради, та характеристики від 20.03.2019р. та 12.06.2018р. дійсно видавалися сільською Радою та відповідали дійсності на час їх видачі; сільською радою було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції й обґрунтувань.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Виходячи з викладеного та інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, - колегія дійшла висновку про недоведеність факту винної поведінки відповідача та відсутність підстав для застосування виключного заходу - позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Належних та допустимих доказів свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема, щодо сплати аліментів, які б були підставою для позбавлення його батьківських прав, - позивачем не надано.

Під час слухання справи в апеляційному суді відповідач висловлював стурбованість долею дитини та наявність намірів щодо спілкування з дитиною.

Відповідно до особистих пояснень малолітньої ОСОБА_4 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вона має бажання спілкуватись з батьком, доброзичлива до оточуючих її людей.

Отже, встановивши відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні позову щодо призначення опікуна.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та необхідність залишення оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді