Справа № 2-4036/10
УХВАЛА

12 квітня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Урсул Г. К.,

розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс»

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк»

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про

заміну сторони виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

17.12.2020 року до Кілійського районного суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, а саме заміни стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» в рамках виконання рішення у справі № 2-4036/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк»» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та поновити строк для повторного пред`явлення виконавчих документів.

Представник заявника, стягувач та боржник, будучи повідомленими в порядку ст. ст. 128-130 ЦПК України про дату час та місце розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подану заяву та матеріали справи, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03.11.2010 року по справі № 2-4036/10, задоволено позов Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту.

Рішення набрало законної сили 23.09.2011 року.

На виконання рішення у справі № 2-4036/10, судом 28.11.2011 року був виданий виконавчий лист.

Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку (Протокол електронних торгів №UA-EA-2019-04-02-000005-b від 11 квітня 2019 року), 17 травня 2019 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "БАНК "ДЕМАРК" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №595-057. За умовами п.2.1. Договору Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку Первісного кредитора до позичальників/іпотекодавців/заставодавців/поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами,договорами застави та договорами іпотеки з відповідними змінами та доповненнями до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначеному цим Договором. Також, п. 2.2. визначено, що права Первісного кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів. Сторони домовились, що Права вимоги включають всі права вимоги за кредитними договорами, договорами забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги по нарахуванню та стягненню процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів, вимоги по отриманню коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень, в тому числі щодо майна, яке не було реалізоване на торгах та передане стягувачу в погашення боргу, мирових угод, договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права кредиторів, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів, права на отримання повернутих (невикористаних) авансових внесків, сплачених судових зборів тощо.

Згідно Додатку № 1 до Договору за договорами: кредитний договір № 595-057 від 06.12.2007 року, договір поруки № 595-057/1 від 06.12.2007 року та договір іпотеки № б/н від 06.12.2007 року також відбулося відступлення прав вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст.512Цивільного кодексуУкраїни кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятоїстатті 15 Закону України «Про виконавче провадження»за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд в постанові від 19 лютого 2020 року у справі N 2-3897/10.

Таким чином, у даній справі відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ФК «Паріс» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржниками, а отже - новим стягувачем.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм права, суд приходить до висновку про те, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо поновлення строку для повторно пред`явлення виконавчих документів, суд приходить до наступного висновку.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 03.11.2010 року по справі № 2-4036/10 набрало законної сили 23.09.2011 року.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на день набрання законної сили рішенням суду), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання склав до 24.09.2012 року.

Як на підставу поновлення строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, представник ТОВ "Фінансова компанія "Демарк" посилається на те, що виконавчі документи - виконавчі листи у справі № № 2-4036/10 були повернути ПАТ «БАНК «Демарк»,постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.03.2017 року у ВП № 47817645 (Боржник - ОСОБА_3 ) та Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017 року у ВП № 36377969 (Боржник - ОСОБА_2 ). Постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.03.2017 року визначено, що виконавчі листи можуть бути повторно пред`явлені для виконання в строк до 06.03.2020 року. Постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року визначено, що виконавчі листи можуть бути повторно пред`явлені для виконання в строк до 30.06.2020 року. Однак, ТОВ «ФК «ПАРІС» не мав можливості пред`явити виконавчий лист до виконання з огляду на наступне. За результатом укладання 17 травня 2019 року між ПАТ "БАНК "ДЕМАРК" та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС», Договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №595-057 від 17 травня 2019 року за Актом приймання-передачі Банк передав, а Новий кредитор прийняв наступні документи: кредитний договір, договір поруки та договір іпотеки, а також інші документи. Серед переданих документів, були відсутні також документи виконавчого провадження, пов`язані з примусовим виконанням Рішення у справі №2-4036/10. Враховуючи, що на момент підписання Договору відступлення, планова ліквідація Банку «ДЕМАРК» мала відбутися 29 січня 2019 року, уповноважена особа Банку «ДЕМАРК» запевнив, що документи пов`язані з придбаним лотом, які будуть надходити на адресу Банку та виявлятися в процесі формування документів для передачі архівних документів неплатоспроможного банку на зберігання до Національного банку України, будуть передаватися новому кредитору до завершення ліквідації неплатоспроможного банку. В подальшому строк здійснення процедури ліквідації Банк «ДЕМАРК» було продовжено строком на один рік з 30.01.2019 до 29.01.2020 включно.

Разом з тим, на той час, уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку «ДЕМАРК» Паламарчук В.В., одночасно був уповноваженою особою Фонду на ліквідацію AT «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА», ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», ПАТ «РЕАЛ БАНК», AT БАНК «МЕРКУРІЙ» та AT «БАНК БОГУСЛАВ», що зумовило певні труднощі з передачі всіх документів новому кредиторові - ТОВ «ФК «ПАРІС». Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.03.2017 року та оригінали Виконавчий лист, які згідно з відміткою вихідного номеру Банком «ДЕМАРК» отримані 13.03.2017 року та Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року та оригінали Виконавчих листів, які згідно з відміткою вхідного номеру Банком «ДЕМАРК» отримані 03.08.2017 року були передані Уповноваженою особою на здійснення ліквідації в Банку «Демарк» новому кредитору разом з іншими виконавчими документами, що стосувалися лоту, тільки в січні місяці 2020 року, перед внесенням до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення БАНК «ДЕМАРК». Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 19 січня 2017 року № 167 відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації Банку «Демарк» на один рік до 29 січня 2018 року включно. Таким чином, ТОВ «ФК «ПАРІС» припускає, що працівники банку, що перебував на ліквідації, не здійснювали жодних дій щодо повторного пред`явлення виконавчого листа для виконання, знаючи, що до 29 січня 2018 року банк буде ліквідовано і це право перейде до правопаступника. В подальшому, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 18 січня 2018 року № 124 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Банку «Демарк» строком на один рік з 30 січня 2018 року до 29 січня 2019 року включно, а потім знову було прийнято рішення від 05 листопада 2018 року № 2953 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Банку «Демарк» строком на один рік з 30 січня 2019 року до 29 січня 2020 року включно. Таким чином, враховуючи неодноразове перенесення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб строків ліквідації Банку «ДЕМАРК», оригінали виконавчих листів були забуті і передані новому кредиторові лише перед внесенням запису про державну реєстрацію припинення БАНК "ДЕМАРК". Також, в березні місяці 2020 року у ТОВ «ФК «ПАРІС» відбулися організаційні зміни, зокрема, у зв`язку зі зміною істотних умов договору оренди приміщення, в якому знаходилося ТОВ «ФК «ПАРІС», 24 березня 2020 року загальними зборами учасників ТОВ «ФК «ПАРІС» було прийнято рішення про зміну місцезнаходження.

Відповідно дост. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК Українидає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

З наданих суду доказів встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" отримало право вимоги за виконавчим листом № 2-4036/10 у 2019 році та мало змогу звернутися для повторногопред`явлення виконавчого документу до виконання до червня 2020 року.

Таким чином, обставини вказані стягувачем в заяві не свідчать про наявність виключних непереборних обставин, які не залежали від волі стягувача та заважали йому вчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду, а тому в суду відсутні підстави вважати, що строк для пред`явлення виконавчого листа №2-4036/10 до виконання пропущений з поважних причин.

Відтак, суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи, що суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вимога заявника про видачу дублікату виконавчого листа також не може бути задоволена, оскільки із такою заявою можливо звернутись лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. ст. 442, 433, 353 ЦПК України, п. 17.4) Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (, 03150, м. Київ, Печерський район, вул. Велика Васильківська, 77-а)у виконавчому провадженні№ 2-4036/10 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В частині поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан