1Справа № 335/3911/21 2/335/1813/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонової Ю.В. передано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, встановлюю, що позовна заява подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Позовна заява відповідно до вимог ст. 175ЦПК України повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено найменування суду, до якого подається заява Комунарський районний суд м.Запоріжжя, разом із тим, позовну заяву зареєстровано в Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором.

Предметом позову ОСОБА_1 є вимога про збільшення розміру аліментів, підстава позову ст. 192 СК України. Зі змісту заявлених вимог (способу захисту, який обрано позивачем) вбачається, що ОСОБА_1 просить збільшити розмір аліментів, які стягнуто з ОСОБА_2 рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17.03.2016 року по справі № 335/122/16-ц.

Разом із тим до позовної заяви вказаного рішення не додано, однак з долученого виконавчого листа № 335/122/16-ц встановлено, що рішення суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 728 грн., щомісячно, на утримання сина ОСОБА_5 584 грн. щомісячно. Тобто, первісно з відповідача присуджено аліменти в твердій грошовій сумі. На теперішній час ОСОБА_1 заявляє вимогу визначення розміру аліментів в частині від доходу платника.

З 08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та відповідно змінені ним положення СК України, згідно з якими можливість присудження аліментів у твердій грошовій сумі перестала пов`язуватися з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержанням частини доходу в натурі, та в ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, в ч. 3 ст. 181 СК України закріплено право позивача при необхідності змінювати спосіб стягнення аліментів.

Позовна заява ОСОБА_1 заявлена в інтересах дітей на отримання гідного грошового забезпечення, матеріальної підтримки зі сторони батька. При цьому, фактично позивач пов`язує вимогу «збільшення аліментів» не з потребою отримання коштів на додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей (ст. 185 СК України), а зі зміною мінімального розміру аліментів на дитину (ст. 182 СК України) та зі зміною матеріального становища одержувача аліментів та платника аліментів.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається зі змісту ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто суд при розгляді справи про збільшення/зменшення розміру аліментів повинен встановити наявність обставин, які змінились після ухвалення рішення про стягнення аліментів, які стали підставою для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Крім того суддя вважає за доцільне роз`яснити позивачці, що дійсно відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Вказані зміни набрали чинності 03.07.2018, тому з того часу (03.07.2018) на дитину аліменти повинні нараховуватися у зміненому розмірі. При зміні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно і змінюється розмір аліментів.

Однак, відповідно до роз`яснень Верховного Суду України у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже Верховний Суд України вважає, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред`явлення позову про зміну розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з положень ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України підстави для зміни розміру аліментів наступні:

-зміна матеріального або сімейного становища стягувача аліментів;

-зміна матеріального або сімейного становища платника аліментів;

-погіршення або поліпшення стану здоров`я стягувача аліментів;

-погіршення або поліпшення стану здоров`я платника аліментів.

Отже, позивачка повинна довести, що погіршився матеріальний стан або сімейне становище чи стан здоров`я стягувача аліментів або платника аліментів. ОСОБА_1 не додано до позовної заяви та не зазначено в позовній заяві доказів на підтвердження погіршення матеріального стану позивача, а також не надано жодного доказу, що діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з тим, що у неї збільшились потреби у навчанні, утриманні (зазначено тільки в позовній заяві про зміну матеріального стану (текст без належних доказів)), тобто на підтвердження посилань позивачки про необхідність збільшення розміру аліментів не зазначено жодного доказу.

На підтвердження зміни матеріального становища позивачки, остання в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надає суду доказів на підтвердження зміни її матеріального стану. Тобто, суду не відомо, яке матеріальне становище позивачки було на момент ухвалення рішення 17.03.2016 року і яке становище ОСОБА_1 на теперішній час. Також, до позовної заяви не додано копію рішення про стягнення аліментів.

Також, при розгляді справи про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину суд, зокрема, враховує матеріальне становище платника аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає також про зміну матеріального становища платника аліментів і що відповідач на даний час працює у Польщі, де отримує постійний та стабільний дохід. Однак, в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачка не зазначає суду доказів на підтвердження вищезазначеного факту.

При цьому позивач просить про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частина доходів, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожного з синів не зазначаючи доказів на підтвердження матеріального становища платника аліментів. Тобто за прохальною частиною не є зрозумілим також чи загальний розмір аліментів, які просить стягувати позивач становить 1/3 частина від доходів відповідача на утримання двох синів, чи на утримання кожного з синів по 1/3 частині доходу відповідача. Не обгрунтована також вимога щодо стягнення аліментів в розмірі не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожного з синів, з урахуванням визначеного ст. 182 СК України мініміального розміру аліментів на дитину- не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд зазначає, що у позовній заяві позивач вказує, що відповідач проживає у Польщі, однак у порушення вимог ст. 175 ЦПК України позивач не зазначає його місце проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку,офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, що унеможливлює виклик відповідача до суду. У разі проживання відповідача в іншій державі у позовній заяві має бути зазначено його місце знаходження та надано копію позову та додатків до позовної заяви на мові тієї держави, в якій відповідач проживає для направлення судового доручення про вручення відповідачу копії позовної заяви.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України та викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням та наданням доказів на підтвердження викладених обставин та наданням копій оновленої позовної заяви та копії всіх документів (завірених належним чином), що додаються до позовної заяви, для учасників справи.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України із наданням копій оновленої позовної заяви та доказів для відповідача.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова