У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2021 Справа №607/19560/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: представника скаржника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Хомик Ю.М.,

представника стягувача Бригідира І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_2 подав до суду скаргу на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги посилається на наступні обставини. У провадженні Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 607/19560/19, виданого 15 жовтня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості від 11 вересня 2020 року № 74304, за період з серпня 2019 року по серпень 2020 року, станом на 01.09.2020 року за ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 78049,38 грн. Із вказаним розрахунком скаржник не погоджується, вважає його неправомірним, а дії державного виконавця незаконними, оскільки заборгованість за аліментами ОСОБА_2 , який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для м. Тернополя. Разом з тим, здійснюючи розрахунок заборгованості по аліментах ФОП ОСОБА_2 , державний виконавець не дотрималася вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Сімейного кодексу України, і виходила не із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а з повного доходу боржника.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати розрахунок заборгованості по аліментах від 11.09.2020 року № 74304 ОСОБА_2 у виконавчому провадженні неправомірним, та зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Юлію Миронівну здійснити перерахунок вказаної заборгованості по аліментах.

30 листопада 2020 року прийнято до провадження скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни та зобов`язання вчинити дії.

08 грудня 2020 року головним державним виконавцем Хомик Ю.М. подано відзив на скаргу у якому просить дану скаргу залишити без подальшого розгляду з причин відсутності предмету спору, оскільки державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, яка станом на 01.12.2020 року становить 26566,38 грн. Крім того, вказує, що згідно заяви стягувача ОСОБА_6 станом на 27.05.2020 року вона аліментів не отримувала.

Представник скаржника ОСОБА_1 у судовому засіданні подану скаргу підтримала, просить суд зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хомик Юлію Миронівну здійснити перерахунок вказаної заборгованості по аліментах.

Пояснила, що ОСОБА_2 здійснював утримання неповнолітньої дочки в тому числі у періоди, які включені державним виконавцем до розрахунку заборгованості. Відтак, заборгованість визначена державним виконавцем без урахування оплат на картковий рахунок дитини ОСОБА_5 .

Головний державний виконавець Хомик Ю.М. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги та вказала на те, що стягувач ОСОБА_6 зверталась до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про те, що ОСОБА_2 з 19.08.2019 року по 27.05.2020 року не сплачував їй аліменти на утримання дочки. Стягувач не повідомляла державного виконавця про отримання аліментів шляхом сплати на картковий рахунок дочки, державний виконавець не може зарахувати кошти, сплачені на картковий рахунок в якості сплати аліментів, оскільки у наданих скаржником квитанціях вказаний інший отримувач.

Представник стягувача ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги та вказав на те, що стягувачем у виконавчому провадженні є ОСОБА_6 та кошти на утримання дитини стягуються на її користь. Реквізити платіжної карти на яку нараховувати аліменти були надані стягувачем ОСОБА_6 не знала, що боржник перераховує кошти на картковий рахунок дитини.

Розглянувши матеріали скарги, дослідивши наявні у справі докази, застосовуючи до визначених правовідносин зазначені норми права, суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає.

15 жовтня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення 15 жовтня 2019 року видано виконавчий лист№ 607/19560/19.

ОСОБА_8 та ОСОБА_3 02 серпня 2019 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Суд встановив, що 19 листопада 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. відкрито виконавче провадження № 60642646 про примусове виконання виконавчого листа № 607/19560/19, який виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 15.10.2019 року, боржником у якому є ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_6

27 травня 2020 року ОСОБА_6 звернулась до Начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В. із заявою про те, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки.

Згідно наданого головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. розрахунку заборгованості по аліментах № 74304 від 11 вересня 2020 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.09.2020 року становить 78049,38 грн.

Скаржник ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, Тернопільському управлінні, Тернопільській ДПІ, як фізична особа-підприємець, діяльність здійснює на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

07 грудня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. здійснено повторний розрахунок заборгованості ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/19560/19. Згідно даного розрахунку заборгованості по аліментах № 96413, станом на 01.12.2020 року за ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів становить 26566,38 грн.

Суд встановив, що боржник ОСОБА_2 з серпня 2019 року по червень 2020 року не сплачував стягувачу ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 .

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» № 4N8A1NU7JNB9OFEC від 17.09.2020 року, ОСОБА_2 була відкрита карта юніора на дочку ОСОБА_5 .

Як вбачається з дублікатів квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» від 18.09.2020 року, ОСОБА_2 перераховував ОСОБА_5 03.09.2019 року, 23.09.2019 року, 03.10.2019 року, 01.11.2019 року, 28.11.2019 року, 06.12.2019 року, 16.12.2019 року, 27.12.2019 року, 02.01.2020 року, 04.02.2020 року, 04.03.2020 року, 02.04.2020 року та 01.05.2020 року грошові кошти на загальну суму 13250,00 грн.

Вирішуючи скаргу суд виходить з наступного.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст. 447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону одним із видів виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню, є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Скаржник посилається на те, що державний виконавець неправомірно визначив заборгованість за аліментами, оскільки не врахував переказ грошових коштів на рахунок неповнолітньої дочки, суд з такими доводами скаржника не погоджується виходячи з наступного.

Встановлено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

19 листопада 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. відкрито виконавче провадження № 60642646 боржником у якому є ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України, що передбачено ч. 3 ст. 71 Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із розрахунку заборгованості № 96413 від 07.12.2020 року, державний виконавець визначив розмір аліментів за ІІІ квартал 2019 року в сумі 2233,50 грн., виходячи із суми 8934 грн., середньої заробітної плати штатного працівника по м. Тернопіль; за ІV квартал 2019 року в сумі 2353,00 грн., виходячи із суми 9412 грн., середньої заробітної плати штатного працівника по м. Тернопіль; І квартал 2020 року в сумі 2200,75 грн., виходячи із суми 8803 грн., середньої заробітної плати штатного працівника по м. Тернопіль; ІІ квартал 2020 року в сумі 2154,50 грн., виходячи із суми 8618 грн., середньої заробітної плати штатного працівника по м. Тернопіль.

Визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) регламентовано статтею 195 СК України, відповідно до якої, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно листів Головного управління статистики у Тернопільській області № 61883, №56429, № 78547, середньомісячна заробітна плата штатного працівника по місту Тернополю у третьому кварталі 2019 році становить 8934 грн., у четвертому кварталі 2019 року становить 9412 грн., у першому кварталі 2020 року становить 8803 грн., у другому кварталі 2020 року становить 8618 грн.

Крім того, суд встановив, що боржник перерахував на картковий рахунок неповнолітньої дитини ОСОБА_5 за період з 03.09.2019 року по 01.05.2020 року, грошові кошти на загальну суму 13250,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що скаржником не доведено, що кошти, які він перераховував неповнолітній дитині ОСОБА_5 були по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа № 607/19560/19, який виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 15 жовтня 2019 року, оскільки, згідно виконавчого провадження № 60642646 стягувачем є ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 .

Таким чином, аналіз вищевказаних норм права та матеріалів справи свідчить про те, що повторний розрахунок по аліментах зроблено державним виконавцем відповідно до вимог статті 195 СК України, виходячи з розміру середньої заробітної плати для даної місцевості, оскільки платник аліментів є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, а тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості по аліментах, суд зазначає, що відсутні підстави для зобов`язання головного державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах за вказаних у скарзі підстав.

В ч. 3 ст. 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни та зобов`язання вчинити дії.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Юлії Миронівни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 12 квітня 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай