Справа № 392/292/21
Провадження № 2/392/489/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань - Жельман О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска цивільну справу №392/292/21 за позовом ОСОБА_1 до Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача Смолінської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 6,78 га., яка розташована на території Якимівської сільської ради Маловисківського району, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності про що свідчить державний акт на право власності на землю IV-КР №012936 від 20.12.2001 року, виданий Головою Якимівської сільської ради. На момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з померлою на час відкриття спадщини ніхто не проживав.

07.09.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Н.В. із усною заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 разом з тим отримав лист із роз`ясненням можливості звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та подальшого звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Також в обґрунтування позову зазначив, що не звернувся у передбачений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як хворів, а саме з 20.12.2019 року по 28.12.2019 року знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Новоархангельської ЦРЛ, про що надав відповідну довідку Центральної районної лікарні Новоархангельської лікарні Новоархангельської районної ради. Таким чином позивач вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин та просить суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду від 22 лютого 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з викликом учасників справи.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року задоволено клопотання позивача про витребування копії спадкової справи, після смерті ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився подав заяву зареєстровану судом 13.04.2021 року за вх. № 3448/21 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Бесалян Е.А., який діє на підставі довіреності за №02-37/1649 від 16.12.2020 року, в судове засідання не з`явився, подав клопотання, зареєстроване судом 29.03.2021 року за вх. №2821/21 в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника Смолінської селищної ради, за наявними у справі доказами. Позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене вище, керуючись положеннями ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо пред`явленого позивачем позову, суд вважає можливим ухвалення судового рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» ОСОБА_3 та в графі «мати» ОСОБА_4 , актовий запис №47 від 20.07.1979 року. (а.с.7-8)

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача - ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 27 червня 2019 року Знам`янським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис за №267 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, на земельну ділянку яка розташована на території Якимівської сільської ради Маловисківського району, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю IV - КР №012936 від 20.12.2001 року виданий Головою Якимівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 11).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Знам`янського міськрайонного нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Наталі Володимирівни від 14.12.2020 року за №311/02-14 на усне звернення спадкоємця ОСОБА_1 , значиться, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача, на день смерті постійно мешкала в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини за однією адресою разом з померлою ніхто не проживав, що підтверджується довідкою, виданою Знам`янським психоневрологічним інтеренатом Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації від 24.12.2019 року за вих.№579, - померла ОСОБА_4 знаходилася в даному закладі на повному державному утриманні та була зареєстрована за адресою розташування інтернату. Відповідно до відомостей зі Спадкового реєстру, протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, та заповіту від померлої посвідчено не було, ОСОБА_1 як син, за законом першої черги, після смерті померлої матері ОСОБА_4 звернувся до приватної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, проте після закінчення визначеного законом строку. Поряд з цим роз`яснено нотаріусом, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом.

Відповідно до інформації приватного нотаріуса Знам`янського міськрайонного нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Наталі Володимирівни від 02.04.2021 року за №91/01-16, наданої на запит суду № 392/292/21/1292/21 вих. від 23.03.2021 року спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у справах нотаріуса - відсутня.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За нормами ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається із матеріалів справи та згідно довідки виданої Знам`янським психоневрологічним інтернатом Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації за вих. №579 від 24.12 2019 року позивач на час смерті матері не проживав разом з нею.

Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Новоархангельської ЦРЛ з 20.12.2019 року по 28.12.2019 рік, що підтверджується довідкою Центральної районної лікарні Нововархангельської районної ради (а.с.10).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. У житі державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Згідно усного звернення про надання інформації щодо порядку прийняття спадщини від 14.12.2020 року за №311/02-14 приватного нотаріуса Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Наталі Володимирівни, встановлено, що заява ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_4 надійшла після спливу 6-ти місячного строку, встановленого ст. 1273 Цивільного кодексу України.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, він не скористався правом на прийняття спадщини через поважні причини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Хвороба позивача для звернення з заявою для прийняття спадщини у строк передбачений законодавством, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки останній є спадкоємцем, який не реалізував належне йому право на прийняття спадщини внаслідок зазначених обставин, пропустивши визначений законом строк через наявність об`єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Отже факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення спадкоємця від спадкування.

Тому суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави та враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність поважних причин на час завершення строку прийняття спадщини, тому суд вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном один місяць з моменту набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 258-259,263-265 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Знам`янка, терміном один місяць з моменту вступу рішення у законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Маловисківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;

- відповідач - Смолінська селищна рада Маловисківського району Кіровоградської області, Ідентифікаційний код юридичної особи № 05378818 місце знаходження: вул. Казакова, 39, смт Смоліне, Кіровоградська область.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова