УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/13101/20

Провадження № 2/638/2824/21

12.04.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Запорожець Д. Д.

з участю судового розпорядника Зміївської О. Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

з участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н. Ю. про розірвання спадкового договору,-

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н. Ю. про розірвання спадкового договору, згідно якої позивач просить суд розірвати спадковий договір від 15.02.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н. Ю. та зареєстрованого в реєстрі №572.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про витребування доказів у Приватного акціонерного товариства «Київстар» (), а саме належним чином завірену деталізацію по локальним і роумінговим дзвінкам абонента ОСОБА_4 по номеру НОМЕР_1 з 01.10.2017 року по 24.10.2020 року. Вказані докази необхідні для підтвердження того факту, що відповідач вживав належні міри для створення умов щодо належного виконання умов спадкового договору, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання спадкового договору. Просить суд клопотання задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила суд відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши доводи осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання сторони відповідача про витребування доказів задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі надати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього кодексу.

Суд вважає, що клопотання про витребування доказів є належним чином не обґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом частини 1 статті 270 Цивільного кодексу України, відповідно до Конституції України фізична особа має право в тому числі на таємницю телефонних розмов.

Право на таємницю кореспонденції також закріплено у статті 306 Цивільного кодексу України, згідно частини першої якої фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції.

Відповідно до частини 4 статті 306 Цивільного кодексу України, кореспонденція, яка стосується фізичної особи, може бути долучена до судової справи лише у разі, якщо в ній містяться докази, що мають значення для вирішення справи. Інформація, яка міститься в такій кореспонденції, не підлягає розголошенню, а згідно частини 5 цієї статті, порушення таємниці кореспонденції може бути дозволено судом у випадках, встановлених законом, з метою запобігання злочинові чи під час кримінального провадження, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Періодичність, час, тривалість та наявність самих телефонних розмов не можуть вважатись такими, що мають значення для вирішення даної цивільної справи, адже доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи, проте не підтверджують будь-які факти, як у даному випадку наголошує заявник та клопоче про витребування даних з метою підтвердження «належного виконання умов спадкового договору».

Крім того, стороною відповідача не надано суду доказів щодо ідентифікації належності зазначених номерів - НОМЕР_2 , НОМЕР_3 будь-яких особам, вказання ж цих номерів у процесуальних документах, поданих до суду, не може бути підтвердженням належності номеру телефону певній особі.

Сам факт неотримання вищевказаних доказів - роздруківки поза судовою процедурою, не може бути єдиною та достатньою підставою для задоволення клопотання, а тому у клопотанні слід відмовити.

Крім того, суд наголошує, що питання щодо належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їхній зв`язок у сукупності, суд надасть під час ухвалення рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 116-118, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про витребування доказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 12.04.2021 року.

Головуючий: