печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судових засідань - Москаленко А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кобзар Ю.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів та визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та зобов`язання вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення грошових коштів та визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та зобов`язання вчинення дій. В обґрунтування позову посилається , що 08.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік до 16.07.2009р. Постановою Київського апеляційного суду від 1.07.2020р. відмовлено в позові відповідача до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказує що відповідачем неправомірно з картки утримувались кошти в розмірі 9935,11 грн. за період з 21.07.2017р. по 20.07.2020р. Тому повинен сплатити відсотки за користування чужими коштами в розмірі 4758,99грн., пеню в розмірі 8331,90грн. за вказаний період. Просить визнати кредитний договір № б/н від 08.05.2007 року у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000,00 грн. укладеним між Позивачем та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» таким, що припинив свою дію з травня 2011 року. Визнати неправомірними, такими, що є протиправними , вчиненими без належних правових підстав та не відповідають вимогам законодавства дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо автоматичного списання грошових коштів з банківської платіжної картки Позивача ОСОБА_2 № НОМЕР_1 у сумі 9935,11 грн, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №б/н від 08.05.2007 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № НОМЕР_1 .Стягнути з Відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь Позивача грошові кошти в сумі 48669,21 грн. з них 9935,11 грн, які були незаконно списані з карткових рахунків. Зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» припинити нарахування Позивачу ОСОБА_2 процентів (відсотків) за користування кредитом, пені, пені нарахованої на відсотки, штрафів по кредитному договору № б/н від 08.05.2007 року з травня 2011 року у зв`язку з припиненням його дії. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача надала відзив . В судовому засіданні просила відмовити в позові, вказувала , що Позивачем здійснюється розрахунок відсотків, пені, інфляційних втрат починаючи з 21.07.2017 року по 20.07.2020 року, однак будь-яким чином не обгрунтовується факт прострочення Банком зобов`язання із повернення коштів позивачу саме з цієї дати та саме у такому розмірі. Просить застосувати строк позовної давності. З заявою про припинення договору не зверталась.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 29.07.2020р. відкрито провадження в порядку загального.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 23.11.2020р. призначено до розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого.

Судом встановлено , що 08.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 16.07.2009р.

АТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 5.04.2018р.

Постановою Київського апеляційного суду від 1.07.2020р. відмовлено в позові відповідача до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 ЦПК України, зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням,проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичаї ставляться.

Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання.

Твердження позивача , що з повним погашенням заборгованості не відповідає дійсності , оскільки в постанові суду від 1.07.2021р. не вказано про відсутність заборгованості по кредитному договору та не містить доказів виникнення у Банку будь-якого обов`язку відносно повернення грошових коштів позивачу в сумі 5320.31 грн.

Представник відповідача вказував , що з заявою про припинення договору позивачка не зверталась.

Позивачем не надано жодної довідки про погашення кредитного договору , а отже твердження Позивача про погашення кредитних зобов"язань за договором в повному обсязі не базується на жодному доказі та фактично є припущенням.

При таких обставинах суд, приходить до висновку , що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 509, 526, 598, 599 ЦК України , ст.ст.12,13,77,79, 81,263,264,27,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів та визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та зобов`язання вчинення дій.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення 12.04.2021р.

Суддя Остапчук Т.В.