ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Ковалевської Л.М.,

за участю секретаря - Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.05.2018 по 29.10.2020. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . З червня 2020 року сторони разом не проживають, син залишився проживати з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивачки з дитиною, хоча позивач ніяким чином не уникає від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню сина, має постійну роботу, винаймає житло з гідними умовами проживання. Тому змушена звернутися до суду з питанням визначення місця проживання дитини разом з нею, так як дитині всього лише два роки і вона потребує материнської любові та піклування.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального провадження.

15.02.2021 ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з ним, мотивуючи тим, що після розлучення дитина залишилась проживати з батьком, який її доглядає, виховує та матеріально утримує. ОСОБА_2 має постійне місце роботи, де позитивно характеризується, також, є власником ј частини житлового будинку, де проживає з матір`ю та братом. За місцем проживання характеризується, також, з позитивної сторони, як здібний, відповідальний працівник. Відносини між батьком та сином склалися дуже добрі, дитина прив`язалася до батька, який доглядає за ним та створює всі необхідні умови. ОСОБА_1 , як мати дитини, життям сина не цікавиться, участі у його вихованні та утриманні не бере.

Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила її позов залишити без розгляду, зустрічний позов ОСОБА_2 визнала повністю, не заперечувала, щоб дитина проживала з батьком.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення її позову без розгляду судом не встановлено. У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про залишення її позову без розгляду підлягає задоволенню.

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти залишення позову ОСОБА_1 без розгляду та не заперечує проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що основний позов слід залишити без розгляду, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

У відповідності до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2018 року по 29 вересня 2020 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 та копією рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2020 року (а.с.10-11).

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10).

В провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, яка на даний час зупинена до розгляду даної справи про визначення місця проживання дитини.

Суд, з урахуванням позиції позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про залишення її позову без розгляду, вважає за доцільне розглянути по суті зустрічний позов ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2017 року ОСОБА_2 зареєстроване право власності на ј частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61-62). За даною адресою він проживає разом з сином ОСОБА_5 , 2018 р. народження, матір`ю ОСОБА_6 , 1966 р. народження та братом ОСОБА_7 , 1991 р. народження, що встановлено згідно довідки про склад сім`ї, виданої Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області (а.с.67).

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов депутата міської ради ОСОБА_8 від 27 січня 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 проживає у цегляному будинку, який складає 4 житлових кімнати, кухні, туалету та ванної. В будинку газове опалення, водопровід та каналізація. В будинку проживають, також, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 (а.с.68).

Директором ЗДО ОСОБА_10 надано письмову інформацію про вихованця ЗДО №8 «Джерельце» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 24 вересня 2020 року відвідує садочок. Хлопчик завжди охайний, веде себе спокійно, слухає пояснення вихователя, на зауваження реагує адекватно, навчальну програму освоює в неповному обсязі, переважає зорова пам`ять. Батько забезпечує ОСОБА_3 всім необхідним для занять в закладі дошкільної освіти. Переймається навчанням та вихованням свого сина, позитивно реагує на прохання та зауваження педагогів. Бере активну участь у житті групи. Дотримується режиму дня. До закладу дошкільної освіти ОСОБА_3 приводять та забирають тато та бабуся. Матір хлопчика в садочку ніколи не бачили і в житті групи вона участі не приймає (а.с.70).

Також, згідно виробничої характеристики ОСОБА_2 працює в КП ФМР «Фастівводоканал» з 03 серпня 2020 року і по теперішній час на посаді слюсаря 3 розряду бригади з аварійно відновлювальних робіт каналізаційних мереж. Зарекомендував себе як відповідальний працівник, вміє приймати особисті рішення, прагне до самовдосконалення. Сумлінно відноситься до своїх обов`язків, завжди виконує поставлені завдання вчасно та кваліфіковано. В колективі користується повагою серед колег, приймає активну участь у суспільно-громадському житті підприємства (а.с.71). Загальна сума доходу за період з 03.08.2020 по 31.12.2020 становить 35885 грн. 22 коп. (а.с.74).

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

Третьою особою надано суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , 2018 року народження, відповідно до якого встановлено наступне (а.с.88-91).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради власним висновком №06-23/929 від 03.03.2021, врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол №2 від 03.02.2021, вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити з батьком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи вбачається існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що визначення місця проживання дитини разом з батьком є доцільним та таким, що не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення вимог зустрічного позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, ст..ст.19, 141, 160,161 СК України, ст.. 29 ЦК України, Конвенцією про права дитини, ЗУ «Про охорону дитинства», суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір за подачу зустрічної позовної заяви в розмірі 908,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 09.04.2021.

Суддя Л.М.Ковалевська