Справа № 265/1927/21
Провадження № 4-с/265/11/21
У Х В А Л А

12 квітня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

за участю:

представника заявника Акімова М.В.,

представника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі головного державного виконавця Голояд О.В.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23 березня 2021 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Просив визнати бездіяльність державного виконавця щодо виконання постанови від 03.05.2018 року в частині припинення арешту з нерухомого майна, накладеного на підставі виконавчого провадження № 39955504, неправомірною, та зобов`язати працівників Лівобережного ВДВС міста Маріуполя у повному обсязі виконати постанову від 03.05.2018 року в частині припинення арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового стягнення.

31 березня 2021 року на адресу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від головного державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) Чепурної Т. надійшов відзив на скаргу, в якому остання просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги щодо неправомірної бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення у зв`язку з пропуском процесуального строку на оскарження та скаргу залишити без розгляду; відмовити ОСОБА_1 у частині визнання бездіяльності державного виконавця щодо виконання постанови від 03.05.2018 року в частині припинення арешту з нерухомого майна на підставі виконавчого провадження № 39955504, неправомірною; та відмовити ОСОБА_1 у частині зобов`язання працівника Лівобережного ВДВС м. Маріуполя у повному обсязі виконати постанову від 03.05.2018 року в частині припинення арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового стягнення. В обґрунтування заперечень посилалася на те, що 06.11.2020 року ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , особисто отримала письмову відповідь від 05.11.2020 року, в якій було зазначено про відсутність підстав для зняття арешту. Тобто, з моменту коли боржник ОСОБА_1 та його представник дізналися про порушення прав, минув 10-денний строк для оскарження даної постанови. Про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження ОСОБА_1 у скарзі не зазначив.

09 квітня 2021 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшли заперечення на відзив скарги, в якому останній зазначає, що посадова особа не надає ніяких документів, які б підтверджувати знаходження ОСОБА_1 чи його транспортних засобів у розшуку органів Національної поліції. Вважає, що посилання на п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 є некоректним. Щодо пропуску строку оскарження, зазначив, що жодним чином ані він, ані ОСОБА_1 не спілкувалися із ОСОБА_2 з приводу ситуації, що склалася стосовно арешту майна. Про накладений арешт до 18 березня 2021 року йому та ОСОБА_1 не повідомляв жоден офіційний орган. Про наявність закритих виконавчих проваджень, які були у провадженні Лівобережного ВДВС він дізнався при користуванні Єдиним Реєстром виконавчих проваджень. Після того, як йому стало відомо про відсутність у Лівобережному ВДВС будь-яких відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 18.03.2021 року, він офіційно звернувся до нотаріуса із заявою про надання відомостей з Реєстру заборон та вже офіційно дізнався про існуючий арешт нерухомого майна та з суворим додержанням термінів оскарження звернувся до суду.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , діючий на підставі довіреності, скаргу підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі та запереченнях на відзив. Просив скаргу задовольнити.

Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі головний державний виконавець Голояд О.В. заперечувала проти задоволення скарги та надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Статтею 126 ЦПК України передбачено право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли ЦПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст.127 ЦПК України заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецький області Спірковою А.В. від 03 травня 2018 року виконавчий лист № 2/265/2227, виданий 16.09.2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі ј частини від усіх видів доходів, повернуто стягувачу без виконання на підставі заяви від 19.04.2018 року. П. 2 вказаної постанови зазначено: припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (ВП № 39955504) .

За інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.03.2021 року, на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 25.12.1997 року, накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39955504 від 29.11.2013 року головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Халєєвою А.С.

Як вбачається з доданої до відзиву заяви ОСОБА_2 , діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, остання зверталася до Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі 03 листопада 2020 року з приводу накладення арешту на майно ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 33).

06 листопада 2020 року ОСОБА_2 особисто отримала відповідь на вищевказану заяву (а.с. 35).

Таким чином, діючи через представника за довіреністю ОСОБА_2 , ОСОБА_1 повинен був дізнатися про порушення його прав саме 06 листопада 2020 року.

Отже, скарга подана заявником з пропущенням процесуального строку, визначеного цивільним процесуальним законодавством, однак питання щодо поновлення даного строку заявником не ставилося.

Доводи заявника щодо відсутності порушень строку для подання вищевказаної скарги є надуманими та позбавленими правових підстав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Адамова Т.С.