Справа № 755/5117/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. 447 ЦПК України за скаргою ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання неправомірною бездіяльності та скасування арешту, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, заінтересована особа: АТ «Альфа-Банк» про визнання неправомірною бездіяльності та скасування арешту.

Ухвалою суду від 26 березня 2021 року скаргу залишено без руху з підстав того, що у поданій до суду скарзі не було зазначено коли заявник дізнався про порушення своїх прав та до скарги не було додано заяву про поновлення процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, у зв`язку із чим надано заявнику строк для усунення недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

07 квітня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від заявника на виконання вимог ухвали суду від 26.03.2021 року надійшла заява про усунення недоліків.

У поданій до суду заяві заявник вказує, що про порушення його прав приватним виконавцем він дізнався 22.03.2021 року після не отримання від приватного виконавця у місячний термін відповіді на своє звернення та не зняття арешту з майна з посиланням на ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».

Вирішуючи питання усунення заявником недоліків скарги та можливості прийняття її до провадження суду, суд зазначає наступне.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без руху, судом, з посиланням на усталену практику Верховного Суду з приводу правил визначення дня, коли особа дізналася про порушення свого права, зверталася увага заявника на те, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, серед іншого, її дії спрямовані на захист порушених прав, зокрема письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В свою чергу заявник у поданій до суду заяві про усунення недоліків скарги датою коли йому стало відомо про порушення його прав приватним виконавцем вказує 22.03.2021 року, обґрунтовуючи тим, що виконавцем у місячний строк, як це передбачено ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», не надано відповіді про зняття чи не зняття арешту з майна.

Посилання заявника на порушення суб`єктом оскарження - приватним виконавцем положення Закону України «Про звернення громадян», як підставу для визначення 22.03.2021 року днем коли він дізнався про порушення своїх прав, суд визнає безпідставним, оскільки строки звернення до суду сторін виконавчого провадження зі скаргою на дії державного/приватного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України визначені ст. 449 ЦПК України та ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також суд приймає до уваги наступне.

Зі змісту скарги про визнання неправомірною бездіяльності та скасування арешту убачається, що заявник посилається на те, що 05.02.2021 року та 16.02.2021 року ним на адресу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Арсена Бурко було надіслано заяви про зняття арешту на все рухоме та нерухоме майно і зняття арешту з грошових коштів по виконавчому провадженню № 63431247. Вказані заяви приватним виконавцем були отримані 23.02.2021 року.

Вказані доводи також мають своє відображення у поданій заявником до суду заяві про усунення недоліків.

Відтак, письмові звернення заявника до приватного виконавця від 05.02.2021 року та від 16.02.2021 року про зняття арешту з майна ґрунтовно свідчать про обізнаність заявника щодо порушення його прав з боку приватного виконавця на момент звернення з відповідними заявами та намагання заявника відновити свої порушені права шляхом направлення відповідних письмових звернень.

У зв`язку із цим, залишаючи скаргу без руху, судом в ухвалі було зазначено про необхідність на виконання вимог ухвали суду надати виправлену скаргу та додану до неї заяву про поновлення строку звернення до суду зі скаргою у кількості учасників судового розгляду.

Натомість, заявником до заяви про усунення недоліків скарги заяву про поновлення строку звернення до суду зі скаргою не надано.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу заявника на наступне.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Відповідно положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не містить положень щодо дій суду в разі не усунення скаржником вимог ухвали про залишення скарги без руху, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За викладених обставин, оскільки вимоги ухвали суду про залишення скарги без руху заявником належним чином не виконано, скарга підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 10, 185, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання неправомірною бездіяльності та скасування арешту вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду в загальному порядку передбаченому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено 12 квітня 2021 року.

Суддя