Справа № 947/3359/21
Провадження № 2/947/1671/21
Київський районний суд м. Одеси в складі :
головуючого - судді Коваленко О.Б.,
за участю секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ України», третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ВФ України», третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9081345 від 23.09.2009, накладений постановою АА261339 Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ № 24324953 від 23.04.2009 (об`єкт обтяження: квартира, ј, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_1 ).
Свої позивні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.02.2020 року ОСОБА_1 стало відомо про існування арешту, накладеного на все нерухоме майно, відповідно до постанови АА261339 від 23.04.2009 року. Фактично одразу з боку представника Позивача до Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було подано заяву з проханням скасувати арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 9081345 від 23.09.2009 року накладений в 11:06:15 на підставі постанови АА261339 від 23.04.2009 року. При цьому, Позивач зазначив, що станом на 05.02.2020 року відносно ОСОБА_1 відсутні відкриті виконавчі провадження. Тобто, Позивач вказував на існуючу ситуацію, що з одного боку по відношенню до нього виконавчі дії не здійснюються, жодних виконавчих проваджень не існує, а з іншого боку нерухоме майно Позивача обтяжене, що в значній мірі порушує його права. Виконавча служба своїм листом - відповіддю від 02.03.2020 року № 8298 відмовила у скасуванні арешту.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивачів надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.11.2005 року є власником ј квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
23.09.2009 року постановою АА261339 Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ № 24324953 накладено арешт (об`єкт обтяження: квартира, ј, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_1 ).
Згідно листа Першого Київський відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції, №8298 від 02.03.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість скасування арешту.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого 20.03.1952 p., гарантовано захист права власності. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.41 Конституції України, Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Змістом права власності за положенням ч1.ст.317 ЦК України є право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Положеннями ч.1,2 ст.319 ЦК України передбачено що, власник здійснює право власності шляхом володіння, користування і розпорядження своїм майном за власним розсудом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Принцип непорушності права власності встановлений ч.1 ст.321 ЦК України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Положеннями ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння.
Відповідно до ч.1,5 ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд дійшов до висновку, що обставини на які посилався позивач є доведеними, а вимоги позивача є обґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ України», третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна,- задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9081345 від 23.09.2009, накладений постановою АА261339 Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ № 24324953 від 23.04.2009 (об`єкт обтяження: квартира, ј, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_1 ).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено 08.04.2021 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.