Справа № 723/2846/20
Провадження № 2/723/324/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

за участю

секретаря судових засідань Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТДВ "СК" Ю.Ес.Ай", ОСОБА_2 , ПрАТ "УПСК", ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП , -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТДВ "СК" Ю.Ес.Ай", ОСОБА_2 , ПрАТ "УПСК", ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Згідно заявлених вимог позивач просить суд стягнути з ТДВ "СК" Ю.Ес.Ай" та ПрАТ "УПСК» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі по 10370, 15 грн та вартість проведеної експертизи в розмірі по 575 гривень з кожного, а із відповідачів ОСОБА_2 ф ОСОБА_3 вартість судового збору та вартість правової допомоги.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 31 липня 2019 року в селі Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ «Калина» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та за участю автомобіля «Тойота кемрі» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті цього ДТП було пошкоджено його автомобюіль марки ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на момент ДТП був припаркований на узбіччі дороги. Вартість відновлювального ремонту склала 20740,31 гривень.

Постановами Сторожинецького районного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було визнано винними у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , згідно даних розміщених на сайті МТСБУ, булла застрахована в страховій компанії ПрАТ «УПСК» (страховий поліс № АМ5414551), а цивільно правова відповідальнгість ОСОБА_2 також булла застрахована в ПрАТ «УПСК» (страховий поліс АМ 6659630), однак про наявність такого полісу позивачу стало відомо не одразу, а із відповіді від 18.02.2020 року за № 3.1-02/5598.

Страхові компанії та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відмовились виплачувати йому страхове відшкодування, а тому він просить стягнути із відповідачів ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.» та ПрАТ «УПСК» солідарно по 10370,15 гривень встановленого розміру завданої матеріальної шкоди та солідарно по 575 гривень вартості проведеної експертизи, а із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати та витрати на правову допомогу солідарно в розмірі Ѕ від встановленої суми.

Ухвалою Сторожинецького районного суду від 05.10.2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження з повідомлення сторін про день, час і місце розгляду справи та можливістю надання відзивів на позов.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

09.11.2020 року від відповідача приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» отримано відзив, згідно якого відповідач вимоги позову не визнав посилаючись на незнання про дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля «Тойота кемрі» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Позивач з письмовим повідомленням про ДТП та із заявою про страхове відшкодування до страховика не звертався та не сприяв страховику в розслідуванні причин та обставин ДТП і в огляді автомобіля. В задоволенні позову просив відмовити.

Відповідачі ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиви на позов не надавали, хоча позов із додатками отримали.

Підготовче судове засідання закрито ухвалою суду із призначенням справи до судового розгляду по суті в яке відповідачі, крім ОСОБА_3 не з`являлися і не повідомляли причини неявки, хоча були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, внаслідок чого суд вирішив справу без участі цих відповілачів.

Відповідач ОСОБА_3 , посередництвом свого представника, просив вирішити справу без його участі та участі представника. Позовні вимоги не визнав і просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоказаними і задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.08.2019 року ОСОБА_3 визнаний виним за ч.4 ст. 122 КУпАП в тому, що він 31.07.2019 року керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 11183 номерний знак НОМЕР_1 о 09, годині 40 хвилин в с. Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області допустив порушення вимог п.15.11 ПДР, а саме не надав автомобілю марки Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_2 дорогу, який рухався по головній дорозі, та змусив водія цього автомобіля ОСОБА_2 різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення чим створив аварійну ситуацію.

Як убачається із матеріалів цивільної справи, а саме відповіді страховика ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.» від 29.11.2019 року на заяву позивача від 29.08.2019 року, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 перед третіми особами, була застрахована у вказаного страховика за полісом АМ 5414551.

Судом також встановлено, що постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2019 року ОСОБА_2 визнаний виним за ст. 124 КУпАП в тому, що він 31.07.2019 року керуючи транспортним засобом марки Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_2 о 09, годині 40 хвилин в с. Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області допустив порушення вимог п.2.3.б та 12.1 ПДР, а саме не вибрав безпечної дистанції та безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не стежив за її зміною, не був уважний та допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Як убачається із матеріалів цивільної справи, а саме позовної заяви та відзиву на позов відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 перед третіми особами, була застрахована у вказаного страховика за полісом АМ 6659630.

В результаті зіткнення автомобіля марки Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 який визнаний винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди із автомобілем марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 останньому було спричинено пошкодженням автомобіля, матеріальний збиток, який згідно висновку експерта № 027/2 від 11.10.2019 року складає 16369 гривень 36 копійок, а вартість відновленого ремонту складає 20740,31 гривень.

Розглядаючи питання відповідальності страховиків за шкоду заподіяну позивачу пошкодженням його майна (автомобіля), суд використовує норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), оскільки саме вказаний Закон є спеціальними і регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Так згідно положень ст. 33 вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

За правилами ст. 33-1 Закону, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Згідно ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Положеннями ст. 37 Закону встановлено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

-навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

-вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

-невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

-неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Дорожньо-транспортна пригода мала місце 31.07.2019 року, однак жоден із учасників ДТП до страхових компаній із повідомленням про страховий випадок не звертався оскільки доказів такого звернення сторони, в т.ч. позивач, суду не надали.

Із матеріалів цивільної справи, а саме відповіді страховика ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.» вбачається, що позивач ОСОБА_1 , як потерпіла від ДТП особа, 29.08.2019 року, тобто через один місяць після ДТП, звернувся до вказаного страховика цивільно-правової відповідальності водія автомобіля марки ВАЗ 2107 ОСОБА_3 із заявою про проведення оцінки пошкодження його автомобіля та проведення страхової виплати.

25 вересня 2019 року, тобто через два місяці після ДТП, потерпіла особа позивач по справі звернувся до СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» про призначення авто-товарознавчого дослідження його автомобіля ВАЗ21070 реєстраційний номер НОМЕР_3 для вирішення питання вартості матеріального збитку завданого йому, як власнику пошкодженого автомобіля за наслідками ДТП. Експертиза була проведена 11.10.2019 року.

29.11.2019 року страховик цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_3 - ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.», повідомило заявника ОСОБА_1 про те, що оскільки ОСОБА_3 не був визнаний винним в пошкодженні автомобіля заявника то правових підстав для виплати страхового відшкодування не має.

Доказів звернення позивача до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», де згідно полісу АМ 6659630 була застрахована цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 перед третіми особами, суду не надано і як вбачається із відзиву цього відповідача про таку ДТП, страховику стало відомо в момент отримання цивільного позову із додатками від суду, що датується 15.10.2020 року, тобто більше ніж через один рік і три місяці після настання ДТП.

Таким чином очевидним є невиконання позивачем, як потерпілою особою від ДТП вимог ст.ст. 33, 33-1, 35 Закону, по відношенню до страховиків ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.» та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», внаслідок чого ОСОБА_1 пропустив однорічний строк такого звернення визначений в ст. 37 Закону, що є підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування і таку відмову страховик ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», висловив у своєму відзиві на позовні вимоги позивача ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що такий строк є спеціальним та присічним, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Що стосується таких же вимог до страховика ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.», то суд зважає на вимоги частини 1 ст. 1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Судом вже було встановлено, що постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2019 року ОСОБА_2 визнаний виним за ст. 124 КУпАП в тому, що він 31.07.2019 року керуючи транспортним засобом марки Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_2 о 09, годині 40 хвилин в с. Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області допустив порушення вимог п.2.3.б та 12.1 ПДР, а саме не вибрав безпечної дистанції та безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не стежив за її зміною, не був уважний та допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 же постановою суду від 09.08.2019 року не був визнаний виним в спричиненні збитків пошкодженням майна позивача, а тільки в порушенні вимог п.15.11 ПДР, а саме не надання автомобілю марки Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_2 дороги, створення аварійної ситуації і його притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, що і виключає відповідальність його страховика ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.», за матеріальні відшкодування нанесених збитків.

Таким чином слідуючи правилу встановленому в п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України слід констатувати, що відповідальність за вчинення ДТП в результаті якого майну ОСОБА_1 були спричинені збитки поніс водій транспортного засобу марки Тойота кемрі ОСОБА_2 , як про це зазначено в постанові суду про притягнення його до адміністративної відповідальності та в позові, а не водій ОСОБА_3 , однак очевидне безпідставне неподання позивачем заяви про страхове відшкодування до ПрАТ «УПСК» впродовж одного року з часу спричинення збитків та відмова страховика, в зв`язку з цим, від здійснення страхових виплат є підставою для відмови в позові до вказаного страховика.

Крім позовних вимог до страховиків ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай.» та ПрАТ «УПСК» в частині стягнення 20740,31 гривень вартості відновленого ремонту автомобіля ОСОБА_1 та 1150 гривень вартості проведеної позивачем експертизи, позивач також заявив вимогу про стягнення із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат та витрат на правову допомогу солідарно в розмірі Ѕ від встановленої суми.

Із змісту позову вбачається, що вартість наданої правової допомоги складає 5000 гривень, а судовий збір сплачено позивачем в розмірі 840,80 гривень.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову на відповідача і у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином очевидним є те, що законодавець пов`язує відшкодування судових витрат із сторонами по справі, позивачем та відповідачем.

В данному випадку позивачем є ОСОБА_1 , а відповідачами дві страхові компанії, оскільки сааме до цих відповідачів заявлено матеріально-правові вимогши.

Однак судові витрати позивач просить стягнути із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до яких матеріально-правові вимоги позивачем не заявлялися, тобто в данному випадку ці фізичні особи є лишніми в числі відповідачів, а тому судові витрати з них стягуватися не можуть, а враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, до страховиків, відшкодування судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1187, 1188 ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 49, 76-82, 89, 141, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТДВ "СК" Ю.Ес.Ай", ОСОБА_2 , ПрАТ "УПСК", ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Повний текст судового рішення складено 09 квітня 2021 року.

Суддя: