ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3393/21 Справа № 192/497/19 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр

на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Споживчий центр (далі ТОВ Споживчий центр) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 06.11.2018 року між ТОВ Споживчий центр та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 06.11.2018-100004148 про надання останній кредиту в сумі 10 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2 800,00 грн., що становить 28 % в процентному значенні (фіксована незмінювана процента ставка), строком на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення до 20.11.2018 року.

У відповідності до умов договору банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14 800,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 2 800,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 000,00 грн. штраф, від сплати яких відповідач ухиляється.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 06.11.2018-100004148 від 06.11.2018 року в розмірі 14 800,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Споживчий центр заборгованість за кредитним договором № 06.11.2018-100004148 від 06.11.2018 року в розмірі 12 800,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 2 800,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ Споживчий центр, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні заборгованості зі штрафу скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Сторони по справі повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Відповідач у встановлений законом строк не звернувся до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що в іншій частині заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 року сторонами не оскаржується, а тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.11.2018 року між ТОВ Споживчий центр та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 06.11.2018-100004148, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 10 000,00 грн. терміном на 14 календарних дні, зі сплатою за користування кредитом процентів нарахованих згідно п.1.4 цього договору в розмірі 2 800,00 грн., зі строком повернення кредиту до 20.11.2018 року. Термін дії договору відповідно до п.8.1 становить 28 днів (а.с.5,6).

Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. згідно видаткового касового ордеру від 06.11.2018 року (а.с.7).

Відповідно до наведеного розрахунку заборгованості, позивач вважає, що у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14 800,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 2 800,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 21 832,00 грн. штраф (а.с.4).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості зі штрафу в розмірі 2 000,00 грн., суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності, прийшовши до висновку, що нарахування штрафних санкцій після закінчення строку дії договору є помилковим, оскільки після закінчення такого строку позивач має право на стягнення з відповідача грошової суми відповідно до статті 625 ЦК України.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами першою і другою статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Судом апеляційної інстанції установлено, що відповідно до п.1.1. Кредитного договору, за цим Договором Кредитор зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що Кредит надається для використання Позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника.

Згідно з п.1.3. Кредитного договору, сторони погодилися, що Кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору, протягом 3 робочих днів з дати підписання цього договору Кредитор надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: Сума кредиту: 10 000,00 грн.; Вид кредиту: фінансовий кредит; Термін повернення кредиту: до 20.11.2018 включно; Строк користування кредитом: 14 календарних днів з дати надання кредиту; Проценти за користування кредитом: 2 800,00 грн., що становить 28 % в процентному значенні(фіксована незмінювана процентна ставка), за 14 календарних днів користування кредитом. Графік платежів: сума кредиту у розмірі 10 000,00 грн. та проценти у розмірі 2 800,00 грн. до 20.11.2018 включно.

Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 20.11.2018; Проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який Кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Пунктом 5.4 Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 %, починаючи від 2 % у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Відповідно до п.7.1. Кредитного договору, у разі несплати Кредиту та/або Процентів у строки встановлені Договором, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та нарахованих Процентів до Позичальника може бути застосований штраф згідно п.5.4. Кредитного договору.

Колегія суддів зазначає, що п.5.4 Кредитного договору чітко визначено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 %, починаючи від 2 % у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом.

Також, слід звернути увагу, що сторони на власний розсуд визначили зміст п.5.4 Кредитного договору в частині встановлення штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 %, починаючи від 2 % у перший день невиконання, що відповідає положенням частини першої статті 627 ЦК України.

Крім того, п.5.4 Кредитного договору, яким встановлено порядок розрахунку розміру відсотку штрафу, не визнаний недійсним в судовому порядку.

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Скориставшись своїм правом, позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просив стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 10000 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 2800 грн. та зазначив, що в даній позовній заяві просив стягнути лише частину штрафу, у розмірі 2000 грн., що не є відмовою від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому, а всього 14800грн. Позовні вимоги у подальшому не уточнювались.

Місцевий суд частково задовольнив позовні вимоги, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 10000 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 2800 грн., у задоволенні вимог в частині стягнення штрафу, у розмірі 2000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що доводи апеляційної скарги ТОВ Споживчий центр знайшли своє підтвердження.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості зі штрафу.

В іншій частині заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 року сторонами не оскаржується, а тому не переглядалось.

На підставі статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ Споживчий центр підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого останнім за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 881,50 грн.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр задовольнити.

Заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року в частині відмови у стягненні заборгованості зі штрафу скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі штрафу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр заборгованість зі штрафу за кредитним договором № 06.11.2018-100004148 від 06 листопада 2018 року в розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий центр судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2 881,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 12 квітня 2021 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко