Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4373/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Левко Т.Ю.,

секретар судового засідання- Роман К.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача- ОСОБА_6 , після смерті якої, відкрилася спадщина в тому числі на спадковий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті баба позивача ОСОБА_6 , склала Заповіт від 14.06.2017 року, яким частину свого майна, а саме житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 заповіла своєму онуку-позивачу ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, позивачем спадщину у визначений строк, прийнято та подано відповідну заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за Заповітом після смерті баби ОСОБА_6 .

Спадкоємцем, згідно до ст.1241 ЦК України, до спадкового майна ОСОБА_6 , є її чоловік- ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцямим першої черги до спадкового майна ОСОБА_6 , є також її рідні діти-відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не заперечують проти прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини на згаданий спадковий житловий будинок, про що подали відповідні письмові заяви, що містяться в заведеній спадковій справі.

Крім позивача ОСОБА_1 , спадкоємцями, що звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є рідний син спадкодавця- відповідач ОСОБА_3 та онук спадкодавця- відповідач ОСОБА_2 які не заперечують проти прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини на згаданий спадковий житловий будинок, про що подали відповідні письмові заяви, що містяться в заведеній спадковій справі.

У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернувся до нотаріуса, однак нотаріусом, було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом по тій причині, що спадкодкоємцем не було представлено оригіналу правовстановлюючого документу на згаданий спадковий будинок, тому, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріусом позивачу було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, згідно до відмова нотаріуса від 10.12.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явилися, однак до суду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання заявленого до них позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача- ОСОБА_6 , після смерті якої, відкрилася спадщина в тому числі на спадковий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті баба позивача ОСОБА_6 , склала Заповіт від 14.06.2017 року, яким частину свого майна, а саме житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 заповіла своєму онуку-позивачу ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, позивачем спадщину у визначений строк, прийнято та подано відповідну заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за Заповітом після смерті баби ОСОБА_6 .

Спадкоємцем, згідно до ст.1241 ЦК України, до спадкового майна ОСОБА_6 , є її чоловік- ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцямим першої черги до спадкового майна ОСОБА_6 , є також її рідні діти-відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не заперечують проти прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини на згаданий спадковий житловий будинок, про що подали відповідні письмові заяви, що містяться в заведеній спадковій справі.

Крім позивача ОСОБА_1 , спадкоємцями, що звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є рідний син спадкодавця- відповідач ОСОБА_3 та онук спадкодавця- відповідач ОСОБА_2 які не заперечують проти прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини на згаданий спадковий житловий будинок, про що подали відповідні письмові заяви, що містяться в заведеній спадковій справі.

Згідно із ст.ст. 1216,1218 ЦК України. спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 16.09.2020 року та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №839 від 22.09.2020 року, вбачається, що спадковий житловий будинок, який розташований в в АДРЕСА_1 , рахується за бабою позивача- спадкодавцем ОСОБА_6 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, від 23.06.2001 року за №2004. У зв`язку із втратою оригіналу вказаного Свідоцтва, позивач ОСОБА_1 подав відповідне оголошення до газети «Новини Виноградівщини»

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Отже, в зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернувся до нотаріуса, однак нотаріусом, було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом по тій причині, що спадкодкоємцем не було представлено оригіналу правовстановлюючого документу на згаданий спадковий будинок, у зв`язку з чим позивач не зміг представити нотаріусу Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як того вимагає Положення про порядок вчинення нотаріальних дій.

Так, дійсно у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Тому, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріусом позивачу було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, згідно до відмова нотаріуса від 10.12.2020 року.

Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця ОСОБА_6 , оскільки її цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у зв`язку із її смертю, а отримати дублікат правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок може лише її власник.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст.1299 ЦК України).

Отже, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на спадковий житловий будинок, згідно до Заповіту після смерті ОСОБА_6 в нотаріуса.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в цілому на спадковий житловий будинок, згідно до заповіту.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), право власності в цілому на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 143,5 кв.м. в тому числі житлова 45,9 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко