Справа № 191/594/21 Провадження № 2/191/199/21
У Х В А Л А

іменем України

08 квітня 2021 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного товариства «Дніпропетровській агрегатний завод», третя особа: Територіальний сервісний центр МВС №1246 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (Філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Приватного Акціонерного товариства «Дніпропетровській агрегатний завод», третя особа: Територіальний сервісний центр МВС №1246 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (Філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС про захист прав споживачів.

Ухвалою судді від 25.02.2021 року вказана позовна заява була залишена без руху, виходячи з наступного:

ОСОБА_1 звертаючись до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовної заявою захист прав споживача, в якому просить визнати за ним право власності на моторолер, посилається на ч.5 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Проте, позовна заява ОСОБА_1 не містить посилання на норми Закону України «Про захист прав споживачів», які були порушені відповідачем щодо позивача, коли саме та в який спосіб. Крім того, позовна заява не містить жодного способу захисту, передбаченого Законом України «Про захист прав споживачів», який позивач просить застосувати для відновлення його прав, як споживача товару (послуг).

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем не додано до матеріалів позовної заяви докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року становить 2 270, 00 грн.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру про визнання права власності на рухоме майно (моторолер).

Відповідно до ч.1ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна, з зазначенням ціни позову.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість (ст. 9З Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу (п. 3 Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).

Доказів на підтвердження дійсної вартості майна - спірного моторолера, на момент подачі позовної заяви позивачем до позовної заяви не додано.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Таким чином, позивачу відповідно до вимог п.п.3, 5 ч.3ст.175 ЦПК України необхідно викласти всі обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема: зазначити відомості про дійсну вартість рухомого майна, не зазначення якої ускладнює визначення дійсної ціни позову та впливає на розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру, або зазначити вжиті позивачем всі залежні від нього дії для отримання та зазначення в позові доказів вартості рухомого майна або причини неможливості встановлення точної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову.

Отже, позивач має зазначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, та надати квитанцію про сплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, на яке він просить визнати паво власності.

Оцінюючи твердження позивача у позовній заяві на те, що він звільнений від сплати судового збору згідно ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки позовні вимоги пов`язані з порушення його прав, суд враховує наступне.

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання права власності на моторолер, який придбаний позивачем на підставі довідки-рахунку від 16.05.2006 року №523593, що не відноситься до категорії справ, пов`язаних із захистом прав споживачів.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Натомість, як видно з позовної заяви, позивач просить визнати за ним право власності на моторолер, отже, на думку суду, спір, що виник між сторонами стосується виконання договірних зобов`язань та регулюється параграфом 6 ЦК України та не підпадає під дію спеціального Закону «Про захист прав споживачів».

Тому, посилання позивача на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» не є обґрунтованим.

Згідно ч.3ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175і177цьогоКодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, вимоги ЦПК України щодо пред`явлення позову не дотримано.

Згідно ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

До теперішнього часу зазначені в ухвалі суду недоліки позивачем не усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивач не виконав у строк вимоги суду, суд вважає необхідним дану позовну заяву повернути.

Також суд роз`яснює позивачеві, що у відповідності до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

На підставі викладеного ,керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного товариства «Дніпропетровській агрегатний завод», третя особа: Територіальний сервісний центр МВС №1246 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (Філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС про захист прав споживачів, вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк з дня оголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: Г. В. Бондаренко