Справа 688/3967/18
№ 2/688/8/21
Рішення

Іменем України

31 березня 2021 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Мазур Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Березенської Н.О.,

представника позивача адвоката Люблінського О.Ф.,

представника відповідача - адвоката Царик Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шепетівська районна державна нотаріальна контора, Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи - Шепетівська районна державна нотаріальна контора та Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним заповіту вчиненим ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . В установлений законом строк, вона звернулася із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері до Шепетівської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус повідомила про те, що перед смертю мати склала заповіт на користь відповідача ОСОБА_2 , який був посвідчений представниками сільської ради. Із вказаним волевиявленням матері вона не може погодитися, оскільки відповідач ніким їй не приходився. Зазначає, що мати в період з 26.02.2018 року по 07.03.2018 року проходила лікування у неврологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ із гострим порушенням мозкового кровообігу, дана хвороба привела до погіршення гостроти зору та до погіршення пам`яті. Вказаний заповіт вона вважає недійсним, а зазначені порушення увідповідності до ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання вказаного заповіту недійсним. Із врахуванням наведеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Козачук С.В. від 19 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи - Шепетівська районна державна нотаріальна контора та Ленковецька сільська рада Шепетівського району про визнання заповіту недійсним.

07 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов в якому вказав, що він та його мати проживають в с.Мокіївці і є сусідами ОСОБА_3 , яка проживала одиноко. Вони постійно допомагали їй по господарству, в останній час постійно піклувалися про неї, про що просив син померлої ОСОБА_4 , а коли вона померла, то здійснили її поховання. Позивач не приїзжала до матері, не цікавилася її життям та здоровям, не здійснювала її поховання. На момент укладення заповіту від 20 квітня 2018 року заповідач перебувала у ясній пам`яті, могла усвідомлювати значення та наслідки своїх дій. Заповіт був складений в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підписаний у їх присутності ОСОБА_7 та прочитаний вголос для ОСОБА_3 , яка повністю розуміла значення своїх дій, керувала ними, розуміла що відбувається, знала його та його матір, як її доглядачів, спілкувалася з ними до самої смерті. Із врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Шепетівської районної державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року задоволено клопотання позивача та її представника ОСОБА_8 , витребувано карту стаціонарно хворого №1992 ОСОБА_3 , у вказаній справі за клопотанням позивача та її представника призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 с.Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Розпорядженням Шепетівського міськрайонного суду №80 від 09.07.2019 року у зв`язку із закінченням 17.01.2019 року п`ятирічного строку призначення вперше на посаду судді Козачук С.В., призначено повторний автоматичний розподіл даної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями визачено головуючого у даній справі - Мазур Н.В.

Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Мазур Н.В. від 05 серпня 2019 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Шепетівська районна державна нотаріальна контора та Ленковецька сільська рада Шепетівського району про визнання заповіту недійсним, відновлено дане провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 серпня 2019 року.

18 грудня 2019 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №686 від 04.12.2019 року, відповідно до якого останній просив надати додаткові медичні документи та пояснення свідків про стан померлої ОСОБА_3 після повернення з лікування.

30 січня 2020 року ухвалою судді відновлено провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду по суті, в судове засідання викликані свідки.

Ухвалою суду від 22 червня 2020 року за клопотанням представника позивача адвоката Люблінського О.Ф. витребувано з КНП «Шепетівська центральна лікарня» амбулаторну карту хворої ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 09 липня 2020 року справу повернуто експертам КНП «ХОЗЗНПД» ХОР с.Скаржинці Хмельницької області для продовження проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.

18 березня 2020 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №114 від 03 березня 2020 року у зв`язку із чим 19 березня 2020 року судом було відновлено провадження у справі.

Позивач ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Люблінський О.Ф. заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, з підстав, наведених у позові

Представник відповідача адвокат Царик Т.Г. у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві та вказала, що висновком проведеної у справі посмертнї судово-психіатричної експертизи не доведено, що в момент посвідчення заповіту ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, усі нотаріальні дії були вчинені в.о. старости села у відповідності до вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та норм цивільного законодавства.

Представники третьої особи - Шепетівської районної державної нотаріальної контори та Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельнциької області в судове засідання не з`явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що дуже добре знала померлу ОСОБА_3 , яка була грамотною жінкою, закінчила технікум, до 70 років працювала секретарем в колгоспі. Неодноразово приходила до неї, коли вона хворіла, вона все розуміла, згадувала про дітей, про лікарню, до останнього подиху у неї був нормальний стан.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що являється лікарем-невропатологом неврологічного відділення Шепетівської ЦРЛ, відповідно до записів історії хвороби, ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 26.02.2018 року по 07.03.2018 року, поводила себе адекватно, пам`ятає, що в неї погіршився зір і вона могла бачити лише силуети, розуміла, що знаходиться у лікарні, на момент виписки її стан покращився, покращився зір, зменшився головний біль.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що його мати ОСОБА_3 до самої смерті поводила себе адекватно, аналізувала все, відповідала на запитання, була «живчиком». Під час складення заповіту він був присутнім, мати все розуміла, та попросила скласти заповіт на сусідів, оскільки вони увесь час її доглядали.

Свідок ОСОБА_13 , у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_3 познайомилася у лікарні, коли вони обоє знаходилися на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні, вона не ходила, зразу не розмовляла. Потім у неї стан покращився, вони розмовляли, остання була адекватною.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 була тіткою його покійної дружини, вони часто бачились. В лікарні він навідував її, але після інсульту вона втратила контроль над пам`яттю, говорила невнятно, блуждали слова та речення. Після виписки з лікарні, він її не бачив.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснили, що вони були присутні при складенні заповіту ОСОБА_3 та стверджують, що вона повністю розуміла значення своїх дій, керувала ними, однак погано бачила, і тому заповіт за неї підписала ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що на той час у 2018 році виконувала обов`язки старости села. До неї прийшов син ОСОБА_3 - ОСОБА_12 та повідомив, що його мати бажає зробити заповіт на будинок на сусідів, які її доглядають. Вона погодилася та разом зі свідками пішла до ОСОБА_3 додому. В розмові з останньою, вона правильно назвала дату свого народження, та сказала, що хоче скласти заповіт на ОСОБА_2 , так як це сусіди, які її постійно доглядають. Заповіт складався у присутності трьох свідків, але сама вона не могла розписатися, оскільки погано бачила, тому попросила, щоб за неї розписалися. До вчинення заповіту вона заходила до ОСОБА_3 , говорила з нею і побачивши її стан, зрозуміла, що ОСОБА_3 все розуміє, і тому вона посвідчила такий заповіт.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 19 вересня 2018 року Шепетівським міськрайонним відділом ДРАЦСу головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Як вбачається із виписки із медичної карти хворого №1992 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилася на стаціонарному лікуванні з 26.02.2018 року по 07.03.2018 року з діагнозом: ГПМК за ішемічним типом в лівому каротидному басейні, Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст. Наслідки перенесених ішемічних інсультів у вигляді лікворо-гіпертензійного вести було-атактичного синдромів, психоорганічного синдрому, ІХС, вогнищевий кардіосклероз з гіпертензією.

Відповідно до заповіту від 20 квітня 2018 року, посвідченого в.о. старости (сіл: Мокіївці, Білопіль, Пиляї) Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Липюк Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №12-4, ОСОБА_3 заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_2 .

У заповіті зазначено, що у зв`язку із хворобою та на прохання заповідача заповіт складено та посвідчено в.о. старости ОСОБА_15 на дому за адресою: АДРЕСА_1 о 15 годині у присутності свідків ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 та підписано ОСОБА_7 .

Особу заповідача, свідків, які прочитали заповіт уголос до його підписання та ОСОБА_7 , яка підписала заповіт у присутності в.о. старости, встановлено, їх дієздатність перевірено.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми підписами у заповіті засвідчили, що вони не є спадкоємцями за заповітом, членами сім`ї та близькими родичами спадкодавця за заповітом та попереджені нотаріусом про необхідність додержання таємниці заповіту. Зміст цього заповіту до його підписання прочитано свідками уголос у присутності заповідача, та в.о. старости ОСОБА_15 .

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою ст.1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 2 статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Загальні вимоги до заповіту визначено у ст.1247 ЦК України, якою передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК України. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статті 1251-1252 ЦК України.

Статтею 1251 ЦК України передбачено, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч.2,3,5,6 ст.1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 ЦК України, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Частиною 4 ст.207 ЦК України передбачено, що в разі якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

У відповідності до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 вказала, що заповіт від 20 квітня 2018 року є недійсним через те, що на момент його посвідчення заповідач, її мати ОСОБА_3 , за станом здоров`я не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною другою ст.215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Верховний Суд України у своєму правовому висновку від 06.09.2017 року у справі 6-2424цс16 вказав, що судам відповідно до ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України, тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК України).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Крім того, при розгляді позовів про встановлення нікчемності правочину із підстав визначених ст. 203, ч. 2 ст. 215 ЦК України судам необхідно враховувати, що ці норми передбачають загальну підставу для нікчемності правочину і застосовуються лише в тому випадку, якщо в ЦК України немає спеціальної підстави (норми) для цього.

Спеціальною нормою, яка регламентує підстави визнання заповіту недійсним або нікчемним є приписи статті 1257 ЦК України, відповідно до ч.1 якої, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Таким чином, на заповіт, як і на будь-який інший правочин, поширюються загальні вимоги щодо їх дійсності, додержання яких є необхідною умовою його чинності.

За приписами ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У роз`ясненнях, що викладені у п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року у справах «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13.03.2017 року у справі № 6-2833цс16 для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта №114 від 04.03.2021 року, за результатами проведеної за ухвалою суду посмертної судово-психіатричної експертизи, комісією експертів встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент складення заповіту 20 квітня 2018 року, посвідченого в.о. старости (сіл Мокіївці, Білопіль, Пиляї) Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_15 , зареєстрованого в реєстрі за № 12-4, виявляла органічний розлад особистості судинного генезу внаслідок перенесеного ГПМК. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент складення заповіту 20 квітня 2018 року, посвідченого в.о. старости (сіл Мокіївці, Білопіль, Пиляї) Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_15 , зареєстрованого в реєстрі за № 12-4, могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом-ч. 6 ст.81 ЦПК України.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Отже, доводи позивача щодо того, що заповіт, був складений всупереч волі самої померлої, та під час складання цього заповіту вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд знаходить непереконливими, такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та такими, які не тягнуть за собою недійсність заповіту.

В силу вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шепетівська районна державна нотаріальна контора, Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області про визнання заповіту, повідченого в.о.старости Ленковецької сільської ради Шепетівського району (сіл Мокіївці, Білопіль, Пиляї) Липюк Л.В. 20 квітня 2018 року, вчиненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 та зареєстрованого в реєстрі №12-4, недійсним, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення Хмельницький апеляційний суд через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 09 квітня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 30.11.2009 року 2 відділом Ялтинського МУ ГУ МВС України в Криму.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий 24.02.2009 року Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області.

Третя особа - Шепетівська районна державна нотаріальна контора, адреса: вул.Героїв Небесної Сотні, 46 м.Шепетівка Хмельницької області.

Третя особа - Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, адреса: с.Ленківці, вул.Коськовецька, 56 Шепетівського району Хмельницької області.

Суддя Н.В.Мазур