Провадження №2-з/447/6/21
Справа №447/722/21
У Х В А Л А

07.04.2021 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М., розглянувши заяву Приватної агрофірми «Дністер» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Приватна агрофірма «Дністер» звернулась до Миколаївського районного суду Львівської області із позовом до Миколаївської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дії голови Миколаївської районної державної адміністрації щодо затвердження проекту відведення земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право власності на землю на території Миколаївської міської ради, який затверджений розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації № 250 від 30.04.2009, вилучення з проекту відведення земельних часток (паїв) в натурі, що затверджений розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації № 250 від 30.04.2009 ділянок, які частково потрапляють в межі ліцензійної площ та площі гірничого відводу: :02:000:0013, площею 2,26 га; :02:000:0014, площею 2,32 га ;:02:000:0015, площею 2,32 га,; :02:000:0016, площею 2,32 га; :02:000:0017, площею 2,32 га; :02:000:0018, площею 2,32 га; :02:000:0032, площею 2,21 га; :02:000:0031, площею 2,31 га, :02:000:0030; площею 2.09 га; :02:000:0029, площею 2,31 га; :02:000:0028, площею 2,27 га; :02:000:0027, площею 2,33 га; :02:000:0026, площею 2,25 га; :02:000:0006, площею 2,24 га; :02:000:0008, площею 2,24 га; :02:000:0035, площею 1,94 га; :02:000:0036, площею 1,94 га; :02:000:0037, площею 1,94 га; :02:000:0075, площею 1,94 га; :02:000:0039, площею 1,94 га;:02:000:0040, площею 1,94 га; :02:000:0041, площею 1,94 га; :02:000:0050, площею 2,80 га; :02:000:0049, площею 2,68 га; :02:000:0048, площею 2,78 га; :02:000:0047, площею 2,77 га; :02:000:0076, площею 2,67 га; :02:000:0045, площею 2,89 га; :02:000:0044, площею 2,44 га; :02:000:0043, площею 2,25 га; :02:000:0004, площею 3,36 га; :02:000:0059, площею 3,05 га; :02:000:0060, площею 1,76 га; :02:000:0061, площею 3,29 га; :02:000:0062, площею 3,15 га; :02:000:0064, площею 3,28 га; :03:000:0013, площею 2,16 га; :03:000:0012, площею 2,22 га; :03:000:0011, площею 2,22 га; :03:000:0010, площею 2,22га; :03:000:0009, площею 2,22 га; :03:000:0008, площею 2,22 га; :03:000:0007, площею 2,21 га;:02:000:0063, площею 3,29 га, скасування права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами зазначеними вище в частині, яка частково потрапляє в межі ліцензійної площі та площі гірничого відводу та про зобов`язання Миколаївської районної державної адміністрації замінити вилучені земельні ділянки на земельні ділянки аналогічної площі.

Разом з вказаним цивільним позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, держателем якого та адміністратором є Міністерство юстиції України вчиняти дії спрямовані на внесення змін в державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в частині зміни інформації про власників земельних ділянок із наступними кадастровими номерами: :02:000:0013, площею 2,26 га; :02:000:0014, площею 2,32 га ;:02:000:0015, площею 2,32 га,; :02:000:0016, площею 2,32 га; :02:000:0017, площею 2,32 га; :02:000:0018, площею 2,32 га; :02:000:0032, площею 2,21 га; :02:000:0031, площею 2,31 га, :02:000:0030; площею 2.09 га; :02:000:0029, площею 2,31 га; :02:000:0028, площею 2,27 га; :02:000:0027, площею 2,33 га; :02:000:0026, площею 2,25 га; :02:000:0006, площею 2,24 га; :02:000:0008, площею 2,24 га; :02:000:0035, площею 1,94 га; :02:000:0036, площею 1,94 га; :02:000:0037, площею 1,94 га; :02:000:0075, площею 1,94 га; :02:000:0039, площею 1,94 га;:02:000:0040, площею 1,94 га; :02:000:0041, площею 1,94 га; :02:000:0050, площею 2,80 га; :02:000:0049, площею 2,68 га; :02:000:0048, площею 2,78 га; :02:000:0047, площею 2,77 га; :02:000:0076, площею 2,67 га; :02:000:0045, площею 2,89 га; :02:000:0044, площею 2,44 га; :02:000:0043, площею 2,25 га; :02:000:0004, площею 3,36 га; :02:000:0059, площею 3,05 га; :02:000:0060, площею 1,76 га; :02:000:0061, площею 3,29 га; :02:000:0062, площею 3,15 га; :02:000:0064, площею 3,28 га; :03:000:0013, площею 2,16 га; :03:000:0012, площею 2,22 га; :03:000:0011, площею 2,22 га; :03:000:0010, площею 2,22га; :03:000:0009, площею 2,22 га; :03:000:0008, площею 2,22 га; :03:000:0007, площею 2,21 га;:02:000:0063, площею 3,29 га, їх обтяження та зміни інформації про самі ділянки.

Зокрема, позивач зазначає, що прийнявши розпорядження № 250 від 30.04.2009, відповідач передав у власність земельні ділянки загальною площею 187,8166 га, в тому числі і для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв), що позбавляє позивача можливості здійснювати свою господарську діяльність та порушує права позивача на видобуток корисних копалин в межах ліцензійної площі, що визначена межами та координатами гірничого відводу від 2005 року та спеціального дозволу на користування надрами від 2003 року. На думку позивача, з врахуванням тієї обставини, що земельні ділянки знаходяться в межах гірничого відводу, а розпаювання перешкоджає правам позивача в частині переважного права на отримання земельних ділянок в оренду для розробки кар`єру в рамках ліцензійної площі, визначеної спеціальним дозволом, невжиття заходів забезпечення позову призведе до незворотних наслідків, а саме відчуження ділянок, що утворились внаслідок розпаювання, перереєстрації таких ділянок на третіх осіб, зміни їхньої конфігурації, передачу в заставу, що призведене до утруднення виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України, заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно з роз`ясненнями, що надані в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або наслідків заборони вчиняти певні дії чи зобов`язання вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вивчивши заяву позивача про забезпечення позову,суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не наведено доводи щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а тому суд, враховуючи предмет позовної вимоги визнання неправомірними дії відповідача щодо затвердження проекту відведення земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право власності на землю, вилучення з проекту відведення паїв ділянок, які частково потрапляють в межі ліцензійної площі, скасування права власності на такі земельні ділянки та зобов`язання відповідача замінити вилучені земельні ділянки на земельні ділянки аналогічної площі, захід забезпечення позову заборона державному реєстратору вносити зміни інформації про власників цих земельних ділянок , їх обтяження, не вбачає підстав стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та приймаючи до уваги, що такий вид забезпечення позову є неспіввмірним із заявленими вимогами, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст. ст.150,151,153,157,260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватної агрофірми «Дністер» про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя Друзюк М. М.