Справа №949/1527/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановленого рішенням суду,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Заяву обгрунтовує тим, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановленого рішенням суду відмовлено. Однак, даним рішенням не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме понесених нею витрат на правову допомогу.

До початку розгляду справи від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вона заяву підтримує у повному обсязі та просить розглянути без її участі.

Від ОСОБА_2 до початку розгляду справи надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому він вказує, що розмір витрат на правову допомогу, які ОСОБА_1 просить стягнути з нього підлягає зменшенню, оскільки є несумісними з виконаною роботою. Зокрема, за умовами договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року, який укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Богельським І.В., адвокат надає послуги на платній основі згідно з Додатком №1 до цього договору. У Додатку №1 до Договору зазначено, що адвокат надає правову допомогу з таким розрахунком гонорару: консультація 1 год. - 500,00 грн.; підбір законодавства 2 год. - 500,00 грн.; участь у розгляді справи 3 год. - 1000,00 грн. У акті приймання - передачі послуг від 19 березня 2021 року адвокат зазначає, що надав вищевказані послуги у повному обсязі. У свою чергу відповідач ОСОБА_1 оплатила послуги адвоката у повному обсязі у розмірі 2000,00 грн. Проте, частина із зазначених в акті послуг не містить детального опису та не відповідає дійсності. Зокрема, щодо послуги "підбір законодавства", оскільки не надано жодного доказу, які саме закони, чи законодавчі акти підбирав адвокат протягом двох годин, тоді, як навіть відзив на позовну заяву подано не адвокатом, а самим відповідачем. Також не відповідає дійсності і період часу, який адвокат Богельський І.В. витратив на представництво інтересів відповідача у судовому засіданні 19 березня 2021 року, оскільки на судове засідання ним було витрачено менше трьох годин. Також відповідачем не надано детального опису виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, що є необхідний для визначення розміру витрат, що ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обгрунтованим і пропорційним до предмета спору. Окрім того, предмет спору в цій справі не є складний, а тому не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а отже і складність складених процесуальних документів не є значною, а тому заяву ОСОБА_1 визнає частково у розмірі 1000,00 грн. та просить розглянути її без його участі.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 березня 2021 року Дубровицьким районним судом Рівненської області було ухвалення рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановленого рішенням суду, яким у задоволенні позову відмовлено (а.с.101-103).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати

Таким чином, додаткове рішення може бути ухвалене лише у передбачених частиною 1 вказаної норми випадках і не може змінити суті основного рішення.

За положенням ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 вказаної статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст.137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом, наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

Частинами 5, 6 ст.137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У матеріалах справи міститься меморіальний ордер №@2PL176963, згідно якого відповідачем сплачено адвокату Богельському І.В. - 2000,00 грн. за адвокатські послуги, згідно договору №12 від 01 березня 2021 року (а.с.96).

Отже, з урахуванням наведеного, є підстави для ухвалення додаткового рішення з цього питання.

Частиною 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц зроблено висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1039 від 14 грудня 2012 року (а.с.90); ордер адвоката серії ВК №1003718 від 01 березня 2021 року (а.с.91); договір про надання правової допомоги №12 від 01 березня 2021 року, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Богельським І.В. (а.с.93); додаток №1 до договору про надання правової допомоги №12 від 01 березня 2021 року, де зазначено, що адвокат надає правову допомогу з таким розрахунком гонорару: консультація 1 год. - 500,00 грн.; підбір законодавства 2 год. - 500,00 грн.; участь у розгляді справи 3 год. - 1000,00 грн., а всього 2000,00 грн. (а.с.94) та акт приймання-передачі виконаних робіт від 19 березня 2021 року, де зазначено, що адвокат надав, а клієнт прийняв (отримав) наступні юридичні послуги: консультація 1 год. - 500,00 грн.; підбір законодавства 2 год. - 500,00 грн.; участь у розгляді справи 3 год. - 1000,00 грн., а всього 2000,00 грн. (а.с.95). Отже, відповідачем сплачено адвокату в рахунок витрат на професійну правничу допомогу 2000,00 грн.

Таким чином, у даній справі наявний передбачений ч.3 ст.137 ЦПК детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги, що в задоволенні позовних вимог було відмовлено, наявність документів, що підтверджують сплату відповідачем адвокату витрат в розмірі 2000,00 грн. на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заяву слід задоволити та ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 137, 270, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановленого рішенням суду - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000,00 (дві тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області Оборонова І.В.