Справа № 459/1610/20
Провадження № 2/459/118/2021
У Х В А Л А

судового засідання

12 квітня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельникович М. В.

з участю секретаря Мандрик І. Я.

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 від 08.04.2021р. про відвід судді Мельникович Марти Володимирівни у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

09.04.2021 року на адресу суду поступила заява ОСОБА_1 про відвід судді Мельникович М. В. В обгрунтування даної заяви відповідач посилається на процесуальні порушення суду, оскільки:

- судом долучено до матеріалів справи нові докази, що подані позивачем в електронній формі без відповідних процесуальних рішень,

- позивач не приймає особистої участі у судових засіданнях, що свідчить про змову суду і позивача,

- судом необгрунтовано відмовлено у передачі справи за підсутністю до Подільського районного суду м. Києва,

- суд допускає неприпустимі процесуальні порушення і некомпетентні процесуальні рішення.

Також відповідач посилається на обставини, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України і вважає, що суд прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи та що є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності на неупередженості судді і тому заявляє судді відвід.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до приписів ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Проаналізувавши заяву про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи і міркування є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

Цивільно-процесуальне законодавство, зокрема ч.1 ст.36 ЦПК України, передбачає підстави коли суддя не може розгляди справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Ч. 3, 5 ст. 39 ЦПК України наголошують на тому, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частинами 1-3 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільногосудочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема верховенство права і неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідач вважає, що суд допустив процесуальні порушення, оскільки до матеріалів справи долучені копії документів, які позивач надіслав суду електронною поштою.

З цієї підстави відповідач вже заявляв відвід даному складу суду, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 16.03.2021р.

Зокрема, в даній ухвалі відповідачу роз`яснено, що 19.02.2021 р. представником позивача через систему «Електронний суд» було подано ряд клопотань про долучення доказів. Червоноградським міським судом вони були одержані 22.02.2021р., зареєстровані за №3178/21, №3176/21, №3177/21 та в подальшому передані судді як і передбачає Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджена наказом ДСА України №814 від 20.08.2019р.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати докази та подавати заяви та клопотання. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

На даний час дане клопотання судом ще не роглянуто у зв`язку із заявленими численними відводами і зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами, а відповідно, процесуальне рішення щодо даних клопотань судом ще не прийнято. Таким чином, посилання відповідача на ч.7 ст. 43 ЦПК України щодо ненадсилання судом копії цих доказів останньому є передчасним.

Відтак, суд вважає, що у даному випадку відсутні будь-які порушення норм процесуального права, а тому дані доводи відповідача є безпідставними.

Щодо того, що позивач не приймає особистої участі у судових засіданнях, а бере участь в режимі відеоконференції, що свідчить про змову суду і позивача суд вкотре наголошує на тому, що відповідно до ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Керуючись даною нормою ЦПК України представником позивача подавалися клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Задовільняючи дані клопотання суд керувався ст. 212 ЦПК України та виходив з того, що між судом та представником позивача має місце значна відстань та територіальна віддаленість, а відтак, з метою оперативного судового розгляду справи та усунення перешкод до її розгляду, пов`язаних із ускладненим прибуттям в судове засідання суд вважав за можливе такі клопотання задовольняти.

Відповідно до ч.6 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Отже, право сторони брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції регламентовано нормами ЦПК України. Тому, вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних із ускладненим прибуттям сторони в судове засідання сприяє дотриманню розумних строків розгляду справи судом та жодним чином не може свідчити про необ`єктивність та упередженість судді.

Крім цього, відповідач вважає, що суд обмежує його у доступі до правосуддя через відмову у передачі справи за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

З цього приводу відповідач вже заявляв відвід головуючому судді у даній справі, у задоволенні якого йому було відмовлено ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 01.04.2021р.

Так, відповідачу роз`яснено, що відкриття провадження у справі Червоноградським міським судом Львівської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача здійснено з дотриманням правил підсудності та відповідає вимогам процесуального законодавства. Посилання відповідача на те, що він фактично проживав за іншою адресою (без відповідної реєстрації) не має процесуального значення для визначення підсудності справи, виходячи з вимог ст. 27 ЦПК України. Зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та реєстрація за адресою: АДРЕСА_2 не тягне за собою передачу справи до іншого суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Таким чином, суд відмовляючи відповідачу в задоволенні заяви про передачу справи за місцем проживання не обмежує його у доступі до правосуддя, а лише дотримується приписів цивільно-процесуального законодавства.

Крім цього, не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що йому не були направлені повні тексти ухвал від 16.03.2021р., оскільки матеріали справи містять докази направлення таких на поштову адресу відповідача та його представника, проте конверти з ухвалами повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що доводи відповідача про заінтересованість суду у розгляді справи є безпідставними, підстав для відводу судді немає, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до положень ч. ч.2, 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки відповідачем заявлено відвід, який суд вважає необґрунтованим, керуючись п.3 ст.40 ЦПК України, вирішення питання про відвід слід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Заяву відповідача про відвід судді Мельникович М. В. від 08.04.2021р. визнати необгрунтованою.

Передати вирішення питання про відвід судді Мельникович М. В. іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. Мельникович