Справа № 404/8252/19
Номер провадження 2/404/2215/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Проскурні О. О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору КП «ЖЕО №3» Кіровоградської міської ради про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири. В заяві позивач зазначила, що сусіди із квартири АДРЕСА_1 (поверхом вище), проводили ремонтні роботи, в результаті яких відбулось залиття її квартири.

В заяві вказала, що після даних протиправних дій зі сторони відповідача їй було завдано матеріальної шкоди у розмірі 12 000 грн., а також, що їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 5 000 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

В судове засідання з`явився представник позивача адвокат Усатенко В.Ю., який в судовому засіданні підтримав у повному обсязі заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Мазуренко Н.Ю., щодо задоволення позову заперечила та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання представник третьої особи на з`явився, будь-яких заперечень чи письмових пояснень не надав і взагалі не висловив своєї правової позиції з приводу даного предмету спору.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, експерта, суд приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено,що ОСОБА_1 є власницею кв. АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 є власницею кв. АДРЕСА_3 .

08.08.2019 року квартиру позивачки було залито, що підтверджується актом комісії КП «ЖЕО №3» від 08.08.2019року.

У вказаному акті зазначено, що залиття квартири відбулося внаслідок проведення ремонтних робіт, а саме залиття стяжки підлоги у вище розташованій квартирі АДРЕСА_1 . Згідно акту КП «ЖЕО №3» було завдано таку майнову шкоду: 1) залито стіни кімнати, внаслідок чого від стін відстали шпалери; 2) на стиках плит на стелі утворилися жовті плями; 3) на стінах наявні протікання розчину стяжки для підлоги; 4) внаслідок протікання розчину стяжки для підлоги пошкоджено та забруднено меблі.

Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №88/19 від 13.12.2019 року, що було надано стороною позивача під час подання позовної заяви, судовому експерту Тарану О.С. були поставлені дослідження наступні питання: 1) яка причина залиття квартири АДРЕСА_4 ) який розмір матеріальної шкоди завдано внаслідок залиття вищезгаданої квартири. Під час проведення експертного дослідження, експерт дійшов до наступних висновків: 1) причиною залиття квартири АДРЕСА_2 , являється проникнення води під час проведення ремонтно-будівельних робіт у вище розташованому приміщенні квартири АДРЕСА_1 із застосуванням матеріалів, які потребують великої кількості води, а саме будівельного розчину при влаштуванні стяжки підлоги; 2) розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , складає 11 236 грн., що знаходить своє відображення у матеріалах справи (а.с. 16-20), які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки.

Заявлену моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. позивач обґрунтувала тим, що відбулось порушення звичного способу життя, що виражалось у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації життя, позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч.4 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ч. 1 ст. 10 Житлового кодексу Української РСР, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Експерт ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що був в квартирі і бачив залиття яке виникло внаслідок проведення стяжки підлоги в квартирі відповідача, оскільки на стінах були сліди розчину . Стеля та стіни були вологі, що було видно візуально.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає

відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України.

Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України).

Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивачки, яка є власником квартири АДРЕСА_2 , з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй залиттям вищезазначеної квартири, вказуючи суб`єктом деліктного зобов`язання відповідачки ОСОБА_2 , як власника вищерозташованої квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 за цією ж адресою, з вини якої, внаслідок ремонту стяжки на підлогі квартири.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись діючим законодавством України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачкою ОСОБА_2 на користь позивачки матеріальної шкоди, завданої позивачці , як власнику квартири, внаслідок її залиття, - оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт залиття квартири позивача в листопаді 08.08.2019 року .

Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляли та не надали інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Суд находить за можливе задовольнити позов частково стягнувши завдану матеріальну шкоду в розмірі 12 000 грн. та моральну в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат по справі, суд вважає за необхідне стягнути зі сторони відповідача на користь позивача 768,40 грн. сплаченого судового збору (а.с.1), 768,40 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди на користь держави, а також 3 500 грн. сплачених за проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.24-26) та витрат про надання правничої допомоги розмірі 4 600 грн.

На підставі вищевикладеного ст.ст. 22, 23, 383, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 12 000грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 грн. в якості моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати, а саме 768,40 грн. сплаченого судового збору, а також 3 500 грн. сплачених за проведення судової будівельно-технічної експертизи витрати та на правничу допомогу в розмірі 4 600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 ;

третя особа: КП «ЖЕО №3», , місце знаходження: пров. Тінистий, 5, м. Кропивницький, 25030.

Текст рішення складено 08.04.2021 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда