Справа № 199/8461/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Завродській Т.М.,

за участю: представника позивача Андрєєвських С.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Деркунського К.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову Кредитної спілки «Дніпропетровський обласний кредитний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана цивільна справа, яка була призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання, останній раз на 12 квітня 2021 року.

17 березня 2021 року до суду відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду з підстав наявності у кредитному договору, заборгованість за яким просить стягнути позивач, третейського застереження щодо вирішення всіх спорів сторін у постійно діючому третейському суді при Асоціації «Правозахист».

Від сторони позивача надійшло до суду письмове заперечення проти вищевказаної заяви відповідача з тих підстав, що третейська угода об`єктивно не може бути виконана, є недійсною, оскільки в третейському застереженні не визначено місцезнаходження третейського суду, його контактів, а про сам третейський суд позивачу нічого невідомо, реєстр постійно діючих третейських судів на порталі Міністерства юстиції України не працює. Послався позивач і на те, що третейським судам не підвідомчі спори у порах, що стосуються споживачів кредитних послуг.

В підготовчому засіданні відповідач, її представник вимоги заяви підтримали, наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечував через її необґрунтованість та безпідставність.

Вислухавши представників сторін, відповідача, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, як вказувалось вище, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Кредитної спілки «Дніпропетровський обласний кредитний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до змісту кредитного договору №293Г від 25 червня 2010 року, заборгованість за яким просить стягнути позивач, кредит надався на соціальні потреби, а отже його можна вважати споживчим в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Пунктом 10 кредитного договору №293Г від 25 червня 2010 року визначено, що всі спори, розбіжності, вимоги та претензії, які виникають при виконанні цього договору, чи у зв`язку з ним або випливають з нього, підлягають третейському розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Правозахист» згідно з регламентом третейського суду.

Згідно ст.197 ч.2 п.10 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Нормою ст.200 ч.2 п.1 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.257 ч.12 п.6 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Положеннями ст.12 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Відповідно до ст.6 ч.1 п.14 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Аналізуючи встановлені фактичні обставини спірних правовідносин сторін в контексті наведених норм законодавства та рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011, суд приходить до висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом України від 03 лютого 2011 року, яким внесено зміни до Закону України «Про третейські суди», виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин за участю інших суб`єктів здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах. А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а отже і положення п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди». Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 27 січня 2016 року у справі №6-2712цс15, від 18 листопада 2015 року у справі №6-187цс15, а також у постановах Верховного Суду від 11 січня 2018 року у справі №755/6219/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі №755/19269/15-ц, від 23 липня 2019 року по справі №755/9186/17.

Відтак, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що укладений між сторонами кредитний договір з огляду на суб`єктний склад його учасників та цільове призначення кредиту вочевидь є споживчим, а відтак на спір з приводу його виконання незалежно від ініціатора такого судового спору (кредитодавець чи позичальник) розповсюджується норма п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», яка унеможливлює розгляд даної категорії спорів третейським судом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.197, 200, 257-261, 263, 268, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову Кредитної спілки «Дніпропетровський обласний кредитний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12 квітня 2021 року.

Суддя А.М. Авраменко