Справа № 569/6829/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О., розглянувши матеріализаяви ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту проживання в селі Тинне Сарненського району Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що він з 26 квітня 1986 року по січень 1988 року та з 12.12.1989 року по даний час проживає в селі Тинне Сарненського району, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, серед територій, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вимоги мотивовує тим, що Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській областівідмовило йому у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. Встановлення факту, що він з 26 квітня 1986 року по січень 1988 року та з 12.12.1989 року по даний час проживає в селі Тинне Сарненського району, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, серед територій, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи необхідно йому для призначенні пенсії за віком.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно достатті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті визначено категорії справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про підвідомчість справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, у судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Тобто, встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ і не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу, а відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №198/623/18, у постанові від 10.06.2020 року у справі №347/576/18.

Згідно вимог ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон - №1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулюються Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1 (зі змінами), при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особа надає, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видану органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Відповідно до висновків, наведених Верховним Судом у постанові від 17.06.2020 по справі №572/456/17 підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрація у зоні посиленого радіологічного контролю.

При цьому, особа не позбавлена права скористатись положеннями Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, для підтвердження свого страхового стажу в органах ПФУ, або ж оскаржити відмову Пенсійного Фонду України у призначенні пенсії за віком в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена до адміністративного суду.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Якщо вирішення спору має відбуватися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, у даній справі вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити на підставі вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України. Роз`яснити ОСОБА_1 його право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Рівненського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,186,260,261,353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту проживання в селі Тинне Сарненського району Рівненської області.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Рівненського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали направити заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Гордійчук