Справа № 750/2078/21
Провадження № 2/750/917/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря - Левченко А.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

26 лютого 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача 877 грн. 37 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Обгрунтовано позов тим, що 01.10.2020 близько 12 год. 30 хв. в школі № 11 по пр-т Миру, 137 у м. Чернігові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс тілесні ушкодження дочці позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок отриманої травми малолітня ОСОБА_4 перебувала на лікуванні в Чернігівській обласній дитячій лікарні, а також, після виписки з лікарні, у зв`язку із незадовольним самопочуттям дочки, батьки зверталися за медичною допомогою до лікаря невропатолога та лікаря терапевта і за їх рекомендаціями ОСОБА_4 продовжила курс лікування, але вже амбулаторно. У зв`язку із отриманням дочкою тілесних ушкоджень, її батько - ОСОБА_6 звертався до органів поліції із відповідною заявою. Під час проведення досудового розслідування була встановлена причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення відностіно ОСОБА_4 , проте, оскільки на момент вчинення даного злочину ОСОБА_5 виповнилось лише 12 років, кримінальне провадження було закрито на підставі ч. 1 ст. 126 КК України. 14.01.2021 постановою судді Деснянського районного суду м. Чернігова матір неповнолітнього ОСОБА_5 - відповідача ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 184 КУпАП. На лікування малолітньої дочки ОСОБА_4 батьками було витрачено 877 грн. 37 коп. Крім того, матері потерпілої довелося брати на роботі відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дочкою. Також, неправомірними діями неповнолітнього сина відповідача було завдано моральної шкоди позивачу, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку із побиттям дочки і станом її здоров`я у подальшому, і яку вона оцінює у 5000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подала.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що у постанові про закриття кримінального провадження є посилання на висновок експерта № 566 від 04.11.2020, в якому зазначено, що при проведенні судово-медичної експертизи, з урахуванням наданої медичної документації, об`єктивних даних про наявність у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», в наданій на експертизу медичній документації, не підтверджений переконливими клінічними даними, діагноз «забій м`яких тканин голови, поперекового відділу, правого стегна» не підтверджений об`єктивними медико-морфологічними даними. Відповідач вважає, що даним висновком експерта підтверджено, що ушкоджень донці позивача не було завдано, а тому підстав для відшкодування шкоди не має. Також, відповідач зазначає, що батько ОСОБА_4 також допустив неправомірну поведінку щодо її сина у той день, коли виник конфлікт між дітьми.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦП України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 01.12.2020, винесеної дізнавачем у кримінальному провадженні - інспектора сектору дізнання Чернігівського ВП ГУНП України в Чернігівській області лейтенанта поліції Федорець Ж.А. , 01.10.2020 року, близько 12 год. 30 хв., в школі №11 по проспекту Миру, 137, в м. Чернігові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, оскільки ОСОБА_5 на момент вчинення злочину виповнилось лише 12 років, кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 ст. 126 КК України. Постановлено копію даної постанови направити до СЮП ЧВП ГУНП у Чернігівській області для притягнення батьків малолітнього ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 184 КУпАП (а.с. 12-14).

Також, згідно вказаної постанови вбачається, що 01.12.2020 склад кримінального правопорушення було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 126 КК України, з урахуванням висновку експерта № 566 від 04.11.2020.

Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2021 року матір неповнолітнього ОСОБА_5 - відповідача ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт неправомірної поведінки неповнолітнього сина відповідача відносно неповнолітньої доньки позивача, у зв`язку з чим кримінальне провадження за ч.1.ст.126 КК України за фактом побиття неповнолітньої ОСОБА_4 було закрито постановою від 01.12.2020, а відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 4 ст. 184 КУпАП.

Як зазначає позивач, протиправними діями малолітнього ОСОБА_5 її родині було завдано матеріальних збитків, так як після побиття донька потрапила на стаціонарне лікування.

Так, відповідно до копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради з приводу травми від 01.10.2020 з діагнозом «закрита черпно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканим голови, поперекової ділянки та правого стегна» з 02.10.2020 по 07.10.2020. При виписці надано рекомендації: суворий ліжковий режим 5 діб, нагляд невролога, прийом медичного препарату «Когнум» у продовж місяця, звільнення від фізичного навантаження на один місяць(а.с. 14).

У зв`язку із поганим самопочуттям дочки, батьки зверталися за медичною допомогою до лікаря невропатолога та лікаря терапевта і за їх рекомендаціями ОСОБА_4 продовжила курс лікування, але вже амбулаторно (а.с. 15-17).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , яка є класним керівником дітей, суду повідомила, що діти навчалися в одному класі, на час інциденту вона була на лікарняному, а тому самого конфлікту не бачила. Свідок повідомила, що ОСОБА_4 в цій школі та в одному класі навчалася з першого класу, вона спокійна, комунікабельна, не було випадків, щоб вона провокувала когось на конфлікт, проте, як тільки хтось її образить, то вона одразу викликає тата. Дівчинка ще до конфлікту часто скаржилася на головний біль і вона її відпускала додому. ОСОБА_5 недавно перевівся у школу №11 та навчається у 6-Е класі, він ніколи не виявляв агресії, на даний час конфліктів з однокласниками у нього не має.

Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

На лікування ОСОБА_4 у період її стаціонарного лікування було витрачено 877 грн. 37 коп., що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с. 18).

Враховуючи викладене вище, оскільки донька позивача потрапила на стаціонарне лікування внаслідок неправомірної поведінки неповнолітнього сина відповідача, що підтверджується матеріалами справи, а тому на користь відповідача мають бути стягнуті з відповідача понесені витрати на лікування ОСОБА_4 .

Також, як зазначає позивач, неправомірними діями сина відповідача та протиправною поведінкою відповідача, а саме неналежним виконанням обов`язків по вихованню дитини, їй було завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які призвели до негативних змін у її житті та житті дочки: переживаннями, тривогами, емоційною напругою та нервозністю. Після лікування дочка виявила бажання навчатися в іншому класі через страх за подальше навчання разом з ОСОБА_5 і була переведена до іншого класу за заявою ОСОБА_9 (а.с 22).

Моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку із побиттям дочки і станом її здоров`я у подальшому, позивач оцінює у 5000 грн.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, а саме: глибину, тривалість душевних страждань, кількість часу та зусиль витрачених для вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права, фізичного болю та страждань, які зазнала малолітня ОСОБА_4 під час вчинення правопорушення щодо неї, тривалість процесу лікування, а також ту обставину, що висновком експерта № 566 від 04.11.2020 при проведенні судово-медичної експертизи, з урахуванням наданої медичної документації, об`єктивних даних про наявність у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не виявлено, проте неповнолітня перебувала на стаціонарному лікуванні внаслідок конфлікту, що стався у школі із сином відповідача, а тому мало місце тимчасове припинення навчального процесу у зв`язку із лікуванням, зниження активності життя, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачу підлягає відшкодуванню моральна шкода в розмірі 3000 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 81, 83, 133, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт - НОМЕР_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 877 грн. 37 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1089 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.04.2021.

Суддя