233 № 233/5470/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
07 квітня 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , діючої у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просить усунути перешкоди в здійсненні нею права користування власністю будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка послалася на те, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 .
У спірному жилому приміщенні зареєстровані: вона, її чоловік ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_9 , онуки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Крім того, у спірному жилому приміщенні зареєстровані її невістка ОСОБА_2 , її два сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , її племінниця ОСОБА_5 , та її син ОСОБА_12 відповідачі по справі.
На теперішній час в будинку проживають вона та її чоловік. Дочка ОСОБА_9 , онуки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 хоча не мешкають за місцем реєстрації, але знаходяться у м. Костянтинівка та мають зв`язок з нею.
Відповідачі на теперішній час у будинку не проживають, оскільки переїхали на постійне проживання до Російської Федерації.
У зв`язку з суттєвим підвищенням комунальних послуг вона бажає оформити субсидію, оскільки не в смозі оплачувати комунальні послуги у повному обсязі. Однак, вона не може оформити субсидію на оплату житлово комунальних послуг з причини того, що в будинку зареєстровані відповідачі. Тобто, будучи зареєстрованими в будинку відповідачі створюють їй незручності та перешкоджають в користуванні власністю у вигляді неможливості оформити субсидію та належним чином слідкувати за житлом. Самі відповідачі за житлом не слідкують, участі у його підтримці в належному стану не приймають.
Вона просила відповідачів приїхати в м. Костянтинівку та знятися з реєстрації, однак відповідачі їй повідомили, що не мають такої можливості та не збираються цього робити. На її прохання та вмовляння відповідачі не реагують, а тому вона вимушена звертатися до суду.
Відповідачі відзив на позовну заяву не подали.
Третя особа надала письмовий висновок № 307/26 від 15.03.2021, згідно з яким Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не заперечує проти визнання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. При цьому, надати згоду на визнання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням не можливо, оскільки не надано підтверджуючих документів з приводу перебування та реєстрації дитини на території РФ (а.с.79).
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідачі ОСОБА_2 , діюча у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим судом 07.04.21 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Представниця третьої особи Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради Судейко І. А. у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В наданій суду заяві, представниця третьої особи підтримала висновок ООП Костянтинівської міської ради № 307/26 від 15.03.2021.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу жилого будинку від 18 червня 2004 року є власницею будинку АДРЕСА_1 (а.с.8).
Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У спірному жилому приміщенні зареєстровані:
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік позивачки;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дочка позивачки;
- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 онука позивачки;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 онук позивачки, син відповідачки ОСОБА_2 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 племінниця позивачки;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 син племінниці;
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 невістка позивачки;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 онук позивачки;
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 онук позивачки.
Ця обставина встановлена на підставі довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданої КП «СЄЗ» № від 15.10.2020 за № 1986 (а.с.10).
Відповідачі ОСОБА_2 , неповнолітні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не проживають та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік. Ця обставина відповідачами не спростована та підтверджується таким.
З долучених до позовної заяви копій паспортів та свідоцтва про надання тимчасового притулку вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 понад один рік є зареєстрованими на території Російської Федерації (а.с.11,12-13, 16-18, 19-20).
З нотаріально посвідченої заяви відповідачки ОСОБА_2 від 06.11.2020 вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти зняття її та її дітей ОСОБА_14 , 2005 року народження, ОСОБА_4 , 2011 року народження з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 в судовому порядку. Прибути на територію України та знятися з реєстраційного обліку самостійно можливості не має (а.с.15).
Крім того, згідно із долученої позивачкою довідкою № 38 від 11.03.21, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.06.2019 навчається в 3-Б класі у Троїцькій ЗОШ РФ (а.с.104).
Отже, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачів в спірному жилому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України належить визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, суд погоджується з висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 15.03.2021 року № 307/26 в частині надання згоди на визнання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.
Та не погоджується з висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 15.03.2021 року № 307/26 в частині неможливості надання згоди на визнання ОСОБА_4 , таким, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням з огляду на таке.
Згідно із ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, а також особи у віці від десяти до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.
Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язків її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п.1 ст.18 Конвенції ООН).
За змістом статті 11 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.
Судом установлено, що відповідачка ОСОБА_2 разом з малолітнім ОСОБА_4 понад один рік мешкає на території Російської Федерації, де малолітній ОСОБА_4 навчається в навчальному закладі.
Тому суд приходить до висновку про можливість визнання малолітнього ОСОБА_4 таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. В інакшому випадку місцем проживання ОСОБА_4 буде визначено місце проживання його баби, що призведе до порушення прав дитини на проживання в сім`ї разом з батьками.
За таких обставин позов належить задовольнити.
Керуючись ст.ст. 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) діючої у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 07 квітня 2021 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О. В. Каліуш