Справа № 289/228/21
Номер провадження 2/289/306/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення донькою 23 річного віку.

В позові зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.04.2002, який розірвано рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 14.11.2014, від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є повнолітньою та навчається в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Ухвалою від 24.02.2021 відкрито провадження у цій справі та з урахуванням ст. 274 ЦПК України постановлено її розглядати у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 . Встановлено учасникам справи строк для вчинення відповідних процесуальних дій (подання відзиву, письмових пояснень, відповіді на відзив, заперечень) (а.с.10-11).

03.03.2021 від третьої особи ОСОБА_3 на адресу суду надійшов «відзив», в якому остання просить задовольнити заявлені позивачем вимоги в повному обсязі з посиланням на обставини, зазначені в позовній заяві (а.с.15-17).

19.03.2021 від представника відповідача адвоката Черкасова Д.О. надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує заявлені в позові обставини щодо наявності можливості у відповідача сплачувати аліменти на дочку, яка продовжує навчання посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 є непрацездатною особою та пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 1769,00 грн., не являється фізичною особою-підприємцем, не отримує жодного доходу крім пенсії, проживає один, а тому вимушений повністю забезпечувати себе самостійно. Розмір щомісячного доходу відповідача 1769,00 грн. на сьогодні не досягає навіть прожиткового мінімуму та не дозволяє відповідачу належним чином забезпечувати себе самого, а тому відповідач не має можливості сплачувати аліменти навіть у мінімальному розмірі. До того ж в відзиві зазначено, що позивач вже вдруге звертається до суду з аналогічними вимогами, так як аналогічний позов був вже розглянутий у справі № 289/534/20, за підсумками даної справи Житомирський апеляційний суд скасував рішення Малинського районного суду Житомирської області та відмовив у задоволенні позову в зв`язку з тим, що розмір пенсії відповідача не дозволяє йому утримувати свою повнолітню дочку та сплачувати аліменти. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.24-28).

Крім того, 19.03.2021 від представника відповідача адвоката Черкасова Д.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на те, що позивач вже вдруге звертається до суду з аналогічними вимогами, так як аналогічний позов був вже розглянутий у справі №289/534/20, за підсумками даної справи Малинський районний суд Житомирської області задовольнив позовні вимоги частково, зокрема ухвалив стягувати аліменти на повнолітню дочку в розмірі 1000,00 грн. в місяць. Житомирський апеляційний суд скасував рішення Малинського районного суду Житомирської області та відмовив у задоволенні позову в зв`язку з тим, що розмір пенсії відповідача не дозволяє йому утримувати свою повнолітню дочку та сплачувати аліменти, таким чином, станом на сьогодні набрала законної сили постанова Житомирського апеляційного суду у справі № 289/534/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3 в твердій грошовій формі в розмірі 1500,00 грн. (тобто між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав) про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с.42-43). До клопотання про закриття провадження у справі додається копія рішення Малинського районного суду Житомирської області від 07.07.2020 та копія постанови Житомирського апеляційного суду від 04.11.2020 (а.с.46-54).

30.03.2021 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання просить задовольнити заявлені вимоги з посиланням на ті ж обставини, які зазначені в позовній заяві, крім того посилається на отримання відповідачем доходу займаючись тіньовою підприємницькою діяльністю, на підтвердження посилається на роздруківки оголошень з інтернету за 2016-2020 роки (а.с.57-74).

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники (а.с.20,21,22) не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 просять заявлені вимоги задовольнити (а.с.76,77), а представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Черкасов Д.О. проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі (а.с.23).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 підтверджується, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Із довідки, виданої 24.02.2020 Житомирським державним університетом імені Івана Франка, вбачається, що ОСОБА_3 навчається на денній формі соціально-психологічного факультету по спеціальності «Психологія» (за контрактом), навчання закінчує 30.06.2023 (а.с.6).

Із змісту рішення Малинського районного суду Житомирської області від 07.07.2020 у справі №289/534/20 вбачається, що ОСОБА_1 08.04.2020 зверталася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з останнього аліментів на період навчання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій формі в розмірі 1500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання 30.06.2023, посилаючись на ті ж самі обставини, які зазначені в позовній заяві від 10.02.2021 у даній справі. Малинський районний суд Житомирської області задовольнив позовні вимоги частково, зокрема ухвалив стягувати аліменти на повнолітню дочку в розмірі 1000,00 грн. в місяць (а.с.46-50).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 04.11.2020 скасовано рішення Малинського районного суду Житомирської області від 07.07.2020 та відмовлено у задоволенні позову в зв`язку з тим, що розмір пенсії відповідача не дозволяє йому утримувати свою повнолітню дочку та сплачувати аліменти (а.с.51-54).

З цим позовом позивач звернулася до суду 10.02.2021 не повідомивши суд про наявність судового рішення, яке набрало законної сили, між тими ж сторонами і з тим же предметом, при цьому в поданій до суду 10.02.2021 позовній заяві не зазначено інших підстав.

Отже у даній справі, що перебуває на розгляді, предметом позову є така ж сама матеріально-правова вимога - стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну працездатну особу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23-річного віку, ті ж самі сторони, і з тих самих підстав заявлена позовна вимога.

Таким чином, звернувшись через нетривалий час після набрання законної сили судового рішення з аналогічним позовом до суду, фактично ОСОБА_1 не погоджується з судовим рішенням, яким вже було відмовлено в задоволенні заявлених нею позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження в справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Застосування судом цієї норми цивільного процесуального закону передбачає тотожність спорів (справ) за суб`єктним складом сторін, предметом і підставами позову (заяви). Відмінність у справах, рішеннях між будь-якими із зазначених елементів виключають їх тотожність, а відтак і можливість закриття провадження в справі з цих підстав.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Також в рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», та від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Н. С. Сіренко