Справа № 2-1959/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Яковлєва О.М.,

справа №2-1959/2010; провадження№6/766/465/21

за участю: особи не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б), поданої представником за довіреністю Їжаковським Олегом Валерійовичем (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, -

встановив:

25 березня 2021 року представник заявника звернувся до суду з вище вказаною заявою у якій просить видати дублікат виконавчого листа №2-1959/2010, звернувши до виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.10.2010 року; поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1959/2010.

Подана заява мотивована тим, що 11.10.2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона ухвалив рішення по справі №2-1959/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №0.

08.12.2011 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого АКІБ «Укрсиббанк» відступило, а ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0.

На виконання даного рішення видано виконавчий лист, який передано на виконання до Дніпровського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області. Однак ні постанови ні оригінали виконавчих документів на адресу стягувача не поверталися.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2021 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів у справі №2-1959/2010 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на правонаступника ТОВ «Вердикт капітал».

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.mmjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Додатково заявник просить суд, також, врахувати ту обставину, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Укрсиббанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на викладене, заявник просив видати дублікат виконавчого листа №2-1959/2010, звернувши до виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.10.2010 року; поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1959/2010.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2021 року заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання по справі на 12.04.2021 року.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, у поданій 25.03.2020 року заяві просив дану заяву розглянути без участі представника ТОВ «Вердикт Капітал».

Заінтересовані особи та їх представники у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Будь-яких заяв, клопотань на час розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа розглядається у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Згідно з п. 7.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням встановлення відсутності осіб, що приймають участь у розгляді справи та враховуючи згоду представника заявника на вирішення заяви без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання без учасників справи та заінтересованих осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, не здійснюючи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши копії судових рішень у справі №2-1959/2010, які знаходяться на зберіганні в архіві суду та заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 жовтня 2010 року у справі №2-1959/2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь AКІБ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 05.12.2007 р. та за додатковою угодою №1 від 30.01.2009 р. в сумі 867 920, 90 грн., а саме 95 387, 36 дол. США (769 053, 23 грн.) суму заборгованості за простроченим кредитом; 11 727, 54 дол. США (939 337, 60 грн.) суму заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом;62, 49 дол. США (500, 54 грн.) пеня а несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1 177, 22 дол. США (9 429, 53 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, а також сплачений судовий збір в розмірі 1 700, 00 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120, 00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07 лютого 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 жовтня 2010 року повернуто.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 жовтня 2013 року замінено сторону виконавчого провадження №39689421, відкритого за виконавчим листом №2-1959, виданим 25.03.2011 року Комсомольського районного суду м. Херсона, а саме стягувача з АКІБ «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2021 року замінено стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на правонаступника ТОВ «Вердикт капітал» з примусового виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 жовтня 2010 року у справі №2-1959/2010 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП встановлено, що ВП №45507012, за яким боржником є ОСОБА_1 а стягувачем ПАТ «Дельта Банк» - завершено (дата відкриття ВП 24.11.2014).

Згідно Акту про втрату виконавчих документів від 10.03.2021 року в результаті перевірки матеріалів кредитної справи №0 1) щодо ОСОБА_1 встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів №2-1959/2010 виданих на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 жовтня 2010 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У ст. 129-1 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Щодо вимоги заявника про видачу дубліката виконавчого документа.

Згідно з п. 7.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Відповідно до висновків КЦС у складі ВС у постанові від 22.10.2018 року у справі № 2-824/2009 при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Як встановлено судом, на підтвердження втрати виконавчого листа у справі №2-1959/2010 відносно боржника заявником не долучено будь-яких належних та допустимих доказів. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки твердження заявника у акті про втрату виконавчих листів не підтверджено належними та допустимими доказами, у розумінні ст. ст. 77-80 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з даної норми закону при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається зі змісту положень ст. 433 ЦПК України, метою застосування цієї статті є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Виконавча давність це встановлений у законі строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено саме до примусового виконання, тому що для добровільного виконання строки не встановлені в тому сенсі, що добровільне виконання рішення після закінчення строку виконавчої давності повинно визнаватися належним. Рішення суду, за загальним правилом, може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.

Перебіг строку виконавчої давності починається з набранням рішенням суду законної сили. Переривається перебіг цього строку пред`явленням виконавчого документа до виконання, а також частковим виконанням рішення. Пропуск строку виконавчої давності, за загальним правилом, позбавляє стягувача права на примусове виконання рішення. Однак, у разі пропуску цього строку за поважної причини стягувач може звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

У зв`язку з тим, що в ст. 433 ЦПК України не міститься переліку причин, які є поважними при пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання проте, чи є причина його пропуску поважною.

Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали заяви та долучених до неї документів, суд вважає, що заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Крім того, за відсутності постанови державного виконавця, на підставі якої завершено ВП №45507012 у суду відсутні підстави вважати, що минув встановлений ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів відносно ОСОБА_1 , адже інформація з АСВП таких даних не містить.

Проаналізувавши заяву стягувача, беручи до уваги відсутність будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З урахуванням викладеного заява ТОВ «Вердикт Капітал» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 258-260, 273, 354, 355, 433, 442 ЦПК України, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б), поданої представником за довіреністю Їжаковським Олегом Валерійовичем (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 12.04.2021 року.

Суддя Є.М. Булах