Провадження № 2/761/2020/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,

в с т а н о в и в :

В травні 2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 33-38) до відповідача ПАТ «КБ «Надра», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд:

- стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 1758542 строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий» від 19 листопада 2013р. (далі по тексту - договір) в розмірі 145831,0 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 листопада 2013р. між сторонами був укладений договір, відповідно до якого позивач вніс, а відповідач прийняв на відповідний депозитний рахунок банківський метал загальною вагою 100 гр., строк дії вкладу 12 місяців і 1 день, з нарахуванням відсотків на вклад у розмірі 1,0 % річних.

20 листопада 2014р. закінчився строк на який розміщувався депозит, проте банк свої зобов`язання перед позивачем, як вкладником не виконав та депозитний вклад не повернув.

На численні позасудові вимоги позивача, відповідач повідомив його, що вимоги позивача включені до сьомої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра».

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13 листопада 2020р. на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с. 55-57), в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що в банку триває процедура ліквідації, позивач не є вкладником в розумінні положень ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і всі кредиторські вимоги позивача були включені до сьомої черги вимог кредиторів. Крім того, на думку сторони відповідача, позивачем не враховані положення ст. ст. 45, 49, 52 зазначеного Закону.

Відповідь на відзив, стороною позивача до суду не подавалась.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Сторона позивача повідомила, що за станом здоров`я не спроможна з`явитись до суду.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, третьої особи, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 19 листопада 2013р. між сторонами був укладений договір, відповідно до якого позивач вніс, а відповідач прийняв на відповідний депозитний рахунок банківський метал загальною вагою 100 гр., строк дії вкладу 12 місяців і 1 день, з нарахуванням відсотків на вклад у розмірі 1,0 % річних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення вкладу за договором.

Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав і суму вкладу не повернув.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 05 лютого 2015р. № 83 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015р. № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06 лютого 2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкову І.О.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015р. № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015р. № 113, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкову І.О. строком на 1 рік з 05 червня 2015р. до 04 червня 2016р. включно.

28 квітня 2016р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» строком на два роки до 04 червня 2018р. включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Комерційний банк «Надра», визначені Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, Стрюкової І.О. строком на два роки до 04 червня 2018 включно.

03 листопада 2016р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 2342 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» строком на два роки до 03 червня 2020р. включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1179 від 22 червня 2020р. «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Відповідно до зазначеного рішення строк управління майном (активами) ПАТ «Комерційний банк «Надра» та задоволення вимог його кредиторів продовжено на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

Також рішенням продовжено визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «Комерційний банк «Надра», делеговані провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій І.В., на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 вересня 2020р. №1764 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «Комерційний банк «Надра», делеговані Білій І.В. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 червня 2020р. № 1179 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «КБ «НАДРА» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1) ч. 5 ст. 36 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку.

При цьому, п. 1) ч. 6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження, встановлене п. 1) ч. 5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Судом встановлено, і не оспорювалося сторонами, що згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджено Реєстр вимог кредиторів відповідача, відповідно до якого кредиторські вимоги позивача у сумі 162981,05 грн. включені до сьомої черги вимог кредиторів.

За змістом ч. 1, 2 ст. 46 цього Закону, уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Відтак, у зв`язку із застосуванням спеціальних процедур врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов`язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015р. у справі № 6-2001цс15, з урахуванням того, що на час ухвалення рішення по справі у відповідача розпочата процедура ліквідації, що унеможливлює задоволення позовних вимог, враховуючи вимоги ст. ст. 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Керуючись 8, 10, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 294, 360-7 ЦПК України; ст. ст. 525, 526, 1058, 1060 ЦК України; ст. ст. 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 2, 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15), в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17) про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02 квітня 2021р.

Суддя: