Ухвала

08 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 488/4572/19

провадження № 61-4731ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гречаної Єлизавети Йосипівни на постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця шляхом звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила в рахунок погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 за договором позики в розмірі 250 000 грн звернути стягнення на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що одержана в натурі спадкоємцями ОСОБА_4 - ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 09 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року (повний текст якої складено 25 січня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 09 жовтня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено. Постановлено в рахунок погашення боргу померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 за договором позики з ОСОБА_2 від 07 січня 2017 року в розмірі 250 000 грн звернути стягнення на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

24 березня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Гречана Є. Й. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Гречана Є. Й. заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не знав про розгляд цієї справи в судах першої та апеляційної інстанцій. Про оскаржувану постанову апеляційного суду ОСОБА_1 дізнався лише 26 лютого 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гречаної Є. Й. мотивоване тим, що ОСОБА_1 не повідомляли про розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій та він не знав про розгляд цієї справи, при цьому зі змісту судових рішень судів попередніх інстанцій вбачається, що розгляд справи здійснювався за його відсутності, а в матеріалах касаційного провадження немає доказів, які спростовували б доводи його представника про ознайомлення ним з текстом оскаржуваної постанови 26 лютого 2021 року, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року. При цьому Верховний Суд взяв до уваги закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270 грн.

Ціна позову в цій справі становить 250 000 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 250 = 567 500 грн).

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Гречана Є. Й. вказала, що в оскаржуваному судовому рішенні апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, від 12 листопада 2020 року у справі № 755/10327/13-ц, від 26 листопада 2020 року у справі № 522/106/15-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі № 306/2000/16-ц, від 04 лютого 2021 року у справі № 587/381/15-ц та в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 13 травня 2020 року у справі № 761/14902/14-а, від 03 червня 2020 року у справі № П/811/2636/15.

Зі змісту наведених доводів вбачається, що касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Аргументи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції, тому, не дивлячись на те, що ціна позову в цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскаржуване в ній судове рішення підлягає перегляду в касаційному порядку.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Гречана Є. Й. також заявила клопотання, в якому просить зупинити дію постанови Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, посилаючись на те, що існує ризик відчуження відповідачем 1/2 частини спірної квартири третім особам, що може значно утруднити або унеможливити виконання рішення суду стосовно вимоги про звернення стягнення на спірне нерухоме майно, вирішення якої передано до Верховного Суду.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

За змістом наведених правових норм суд касаційної інстанції може зупинити дію лише того судового рішення, яке не передбачає примусового виконання. Оскільки постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року ухвалено в рахунок погашення боргу в розмірі 250 000 грн звернути стягнення на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , тобто таке судове рішення передбачає примусове виконання, то в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гречаної Є. Й. необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гречаної Єлизавети Йосипівни про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гречаної Єлизавети Йосипівни на постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

Витребувати з Корабельного районного суду міста Миколаєва цивільну справу № 488/4572/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця шляхом звернення стягнення на майно.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гречаної Єлизавети Йосипівни про зупинення дії постанови Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко