ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року

м.Суми

Справа №2-о-226/08

Номер провадження 22-ц/816/489/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності :

представника особи, яка не брала участі у справи, ОСОБА_1 адвоката Мороз Лесі Олексіївни,

представника прокуратури Сумської області Тихонової Олени Миколаївни

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїу порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка була подана її представником адвокатом Мороз Лесею Олексіївною,

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2008 року, ухваленого у складі судді Шульги В.О. у м. Ромни,

у цивільній справі за заявою Роменського міжрайонного прокурора, який діяв в інтересах територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області (правонаступник Андріяшівська сільська рада Роменського району Сумської області), заінтересована особа: Роменська районна державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2008 року Роменський міжрайонний прокурор, в інтересах територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області, звернувся до суду із заявою в якій просив визнати спадщину, яка відкрилася після смерті мешканця с. Локня Роменського району Сумської області ОСОБА_2 , а саме право на земельну ділянку (пай), розміром 5,358 га, вартістю 54 612 грн 39 коп. відумерлою та передати її територіальній громаді Хоминцівської сільської ради.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який за життя отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 5,358 га, серії 1-СМ №010216 від 14 листопада 2000 року. Відповідно до отриманої інформації, спадкоємці за законом чи за заповітом після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2008 року заяву Роменського міжрайонного прокурора, в інтересах територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району, задоволено.

Визнано спадщину, яка відкрилася після смерті мешканця с. Локня Роменського району Сумської області ОСОБА_2 , а саме право на земельну ділянку (пай) розміром 5,358 га вартістю 54 612 грн 39 коп., відумерлою та передано її територіальній громаді Хоминцівської сільської ради Роменського району.

В апеляційній скарзі представник особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 адвокат Мороз Л.О., посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутні підстави, передбачені ст. 1277 ЦК України, для визнання спадщини, яка відрилася після смерті ОСОБА_2 відумерлою, оскільки спадкоємцем після його смерті є дочка ОСОБА_1 . Вказує на те, що ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2020 року було поновлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника прокуратури, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскарженій частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав в с. Локня Роменського району Сумської області (а.с. 2, 8). ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_2 (а.с. 35, 36).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, із земельної ділянки, площею 5,358 га, розташованої на території Хоминцівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на землю, серії І-СМ №010216 (а.с. 4).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2020 року, яке набрало законної сили, визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 39-40)

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спадщина після смерті ОСОБА_2 не була прийнята більше ніж сім років з дня відкриття спадщини, а тому, у відповідності до положень ст. 1277 ЦК України, є підстави для визнання її відумерлою.

За змістом ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 278 ЦПК України ( в редакції, яка діяла станом на дату ухвалення оскарженого рішення), суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно ч.ч 1-3 ст. 1277 ЦК України, в редакції, яка діяла на час звернення прокурора, в інтересах сільської ради, до суду із заявою, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Виходячи з приписів пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Правила абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України необхідно застосовувати якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого частиною другою статті 1277 ЦК та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

Згідно з положеннями ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини ОСОБА_2 , є день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР.

Суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, розглянув справу на підставі положень Цивільного кодексу України, який спірні правовідносини не регулює.

В той же час, Цивільним кодексом Української РСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Заяви про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР, або про перехід спадщини до держави в порядку ст. 555 ЦК УРСР не подавалися.

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції повинен був перевірити коло спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_2 , з`ясувати чи усунені вони від права на спадкування, прийняли або не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 , у визначений рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2020 року додатковий строк, подала заяву про прийняття спадщини, яка складається із земельної ділянки, площею 5,358 га, що належала померлому ОСОБА_2 на праві власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 352 ЦПК України, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За таких обставин, оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , оскільки остання, як спадкоємець за законом, успадкувала земельну ділянку, спадщину на яку визнано відумерлою.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви Роменського міжрайонного прокурора, поданої в інтересах територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка була подана її представником адвокатом Мороз Лесею Олексіївною, задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Роменського міжрайонного прокурора, в інтересах територіальної громади Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області (правонаступник Андріяшівська сільська рада Роменського району Сумської області) , про визнання спадщини відумерлою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 7 квітня 2021 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю.Кононенко

В.І. Криворотенко