Справа №647/395/21
Провадження № 2/647/255/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участю секретаря Татаровської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі Херсонської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , як законний представник, що діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом. Згідно умов вказаного договору, дарувальник зобов`язаний знятися з місця реєстрації проживання за адресою розташування будинку до 01.02.2021 року. Однак відповідач вказану умову не виконав, хоча законний представник позивача неодноразово наполягала на необхідності виконання даного пункту договору, однак відповідач дані вимоги ігнорував. Факт реєстрації місця проживання за адресою розташування будинку порушує права позивача на вільне користування та розпорядження належним йому майном. У зв`язку з наведеним просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 19.02.2021 року відкрито провадження у вказаній справі. Призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для надання відзиву.

Позивач та його законний представник в судове засідання не з`явились, законний представник подала до суду заяву згідно змісту якої просила справу розглядати без її участі та участі позивача, заявлені вимоги підтримала.

Відповідач надав до суду заяву згідно змісту якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.11.2005 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, батьком вказаний ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 19).

Згідно договору дарування житлового будинку від 21.12.2020 року, який посвідчено приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Мікуровою Л.Ю., ОСОБА_3 подарував неповнолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Пункт 3.4. вказаного договору передбачає, що дарувальник ( ОСОБА_3 ) зобов`язаний знятись з місця реєстрації проживання за цією адресою до 01.02.2021 року (а.с. 10-13).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2020 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності на підставі договору дарування від 21.12.2020 року ОСОБА_1 (а.с. 14-15).

Згідно довідки виданої відділом з питань діяльності Веселівського старостинського округу № 138 від 10.02.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3 1977 року народження (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності статусу члена сім`ї власника цього майна, втрачаючи родинний зв`язок з членом сім`ї власника та домовленості з ним про користування житлом, особа втрачає право на користування житлом.

За змістом статті 383 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України власник житла має право використовувати свою власність для свого проживання та проживання членів своєї родини.

Згідно ч. 2, 4 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком/житлом та обсяг цих прав залежить від згоди власника будинку/житла на право проживання члена сім`ї та користування житлом в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Таким чином суд доходить висновку про наявність домовленості між власником житла та членом його сім`ї про необхідність зняття з місця реєстрації у визначений строк, а саме до 01.02.2021 року, що не було виконано відповідачем.

Відповідно до положень ст.ст. 3 та 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції закону від 10.12.2015р, що набрав чинності з 29.12.2015 року) реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснює орган реєстрації (виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради).

Згідно ч.1 ст.7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі, зокрема, заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть тощо.

Отже, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, вимоги закону, а також визнання вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81,259,263-265,268 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.Р.Волошин