ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1617/21 Справа № 2-2018/10 Суддя у 1-й інстанції - Шавула В.С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Новікової Наталії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2018 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (на теперішній час акціонерного товариства «УкрСиббанк») про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом від 17 листопада 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, задоволено. Видано ПАТ «УкрСиббанк» дублікат виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 17.11.2010 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року в розмірі 1 604 760,77 грн. Поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 17.11.2010 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року в розмірі 1 604 760,77 грн.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася з апеляційною скаргою в якій, просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки дублікат виконавчого листа не може бути виданий після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та відсутні поважні причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до положень ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 17 вересня 2010 року ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 8, к/р НОМЕР_1 в управління НБУ в Харківській області, Код ОКПО 09807750, МФО 351005) заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2007 року в розмірі 1604760,77 гривень; стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 8, к/р НОМЕР_1 в управління НБУ в Харківській області, Код ОКПО 09807750, МФО 351005), в рівних частках, державне мито в розмірі 1700,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 8, к/р НОМЕР_1 в управління НБУ в Харківській області, Код ОКПО 09807750, МФО 351005), в рівних частках, витрати на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

Заочне рішення набрало законної сили, у зв`язку із чим, 17.11.2010 року видано виконавчі листи.

На підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ДМУЮ від 02.09.2013 року виконавчий лист № 2-2018/10 виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 17.11.2010 року повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону чинній до 01.11.2011 року).

Із листа Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 15.10.2017 року встановлено, що вказаний виконавчий лист на виконанні не перебуває. Відомості щодо виконання вказаного рішення суду на підставі виданого 17.11.2010 року виконавчого листа відсутні, отже суд прийшов до висновку, що виконавчий документ було втрачено.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 17 вересня 2010 року залишається не виконаним, суд дійшов висновку, що заява ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню, оскільки оригінал виконавчого документу був втрачений, та оцінивши надані докази, суд також прийшов до висновку, що причини пропуску ПАТ «УкрСиббанк» строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними, незалежними від стягувача та пропущений строк має бути поновлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 15.15 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: суд видає виконавчі документи в паперовій формі.

Відповідно до п. 17 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів; оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 17.4 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувану дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (рішення у справі Войтенка, п. 53).

Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як встановлено матеріалами справи, 26.11.2010 року було відкрито виконавче провадження, 02.09.2013 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ Про виконавче провадження, в зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Згідно відповіді Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області встановлено, що виконавчий документ на виконанні не перебуває.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо втрати оригіналів виконавчих документів не з вини заявника, а при пересилці, а також щодо поважності причин пропуску ПАТ «УкрСиббанк» строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання та поновлення такого строку.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Новікової Наталії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова