Справа № 236/1214/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді -Сердюк Н.В.,

за участю секретаря судового засідання -Безорчук А.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Харків) Бурлачка Ганна Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Харків) Бурлачка Ганна Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до позовних вимог позивач ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, а саме: зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП № 64771375 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 13.11.2020 року № 23455.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

В порядку ч. 1ст. 153 ЦПК України,заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Право на ефективний судовий захист закріплено у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що 11.03.2021 року державним виконавцем Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Харків) Бурлачкою Г.В. відкрито виконавче провадження ВП № 64771375 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 13.11.2020 року № 23455, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», заборгованості в розмірі 24762,05 грн.

При цьому предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявник вважає, що такий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства через порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та неправомірність вимог стягувача в частині заборгованості.

Тобто в даному випадку ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України просила зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтувала її можливістю передчасного стягнення грошових коштів на підставі вказаного виконавчого напису.

Отже, невжиття заходів для забезпечення позову в даній цивільній справі, а саме: не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного стягнення при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису грошових коштів у ОСОБА_1 .

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є видом забезпечення позову, який є співмірним із заявленими позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно з пунктом 2 частини першої ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову

слід задовольнити та зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП № № 64771375 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 13.11.2020 року № 23455.

Керуючись ст.149-153, 157, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Харків) Бурлачка Ганна Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 23455, вчиненого 13.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет", ідентифікаційний код 43311346, заборгованості в розмірі 27238,26 грн.

Заборонити старшому державному виконавцю Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Харків) Бурлачко Ганні Валеріївні вчиняти будь-які дії щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 13.11.2020 року № 23455, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет", ідентифікаційний код 43311346, заборгованості в розмірі 27238,26 грн., до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Харків) Бурлачка Ганна Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали суду направити позивачу ОСОБА_1 , уповноваженим особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет"- до відома, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М., старшому державному виконавцю Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Харків) Бурлачко Г.В. - до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя -