Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7825/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчої А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача

адвоката Колотило Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Черкаська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Друга Черкаська державна нотаріальна контора, в якому просить зняти арешт з 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ, серії АА № 967513, від 01.10.2010 року, реєстраційний номер обтяження - 10322158.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона - є спадкоємицею після смерті її сина - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день його смерті вона була зареєстрована з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №141 від 13.01.2016 року, з чого випливає фактичне прийняття нею спадщини після смерті її сина.

Зазначила, що у встановленому законом порядку, нею було розпочато процедуру оформлення спадщини, проте нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори (вул.Універсистетська, буд. 33 у м. Черкаси) ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Виявилося, що на 1/3 частину квартири за адресою - АДРЕСА_1 , яка належала її померлому сину, постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ від 06.10.2010 року накладено арешт, що унеможливлює переоформлення нею спадщини. Дана обставина підтверджується інформаційною довідкою № 226467907.

Вказує, що 03.07.2020 року вона звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), з проханням зняти арешт з 1/3 частини квартири, яка належала померлому. 09.07.2020 року позивачкою отримано відповідь про те, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), перебували виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_3 коштів. Останнє виконавче провадженя відносно ОСОБА_3 завершено 28.01.2016 року, на підставі п.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника. Оскільки виконавчі провадження завершені, у посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відсутні повноваження для зняття арешту з майна ОСОБА_3 .

У зв`язку з арештом, який накладений на 1/3 частину квартири за вказаною вище адресою, яка належала її померлому синові - ОСОБА_3 , порушуються права позивача як спадкоємця, так як це перешкоджає їй в оформленні її спадкових прав на нерухоме майно. За таких умов, для захисту своїх прав, пов`язаних з оформленням права власності на спадкове майно, вона змушена звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Таким чином, позивач просить суд, - винести рішення, яким зняти арешти з 1/3 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ, серії АА №967513 від 01.10.2010, реєстраційний номер обтяження - 10322158.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/7825/20 (а.с.18).

Ухвалою суду від 13.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Другу Черкаську державну нотаріальну контору (, вул.Університетська, буд. 33, м. Черкаси. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (а.с. 19-20). Відзив на позов не подано.

Крім того, під час підготовчого засідання 09.03.2021р. , залучено в якості співвідповідача - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП відомості відсутні, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) (а.с.81).

15.03.2021 позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом, зі змісту якої вбачається її наступне прохання. Так, у зв`язку з тим, що 09.03.2021 року Придніпровським районним судом м. Черкаси залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 , то позивач - відмовилася від позовних вимог до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, просила закрити провадження у справі в частині пред`явлених позовних вимог до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Крім того, позивач остаточно визначилася у викладі своїх позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 , що стосуються зняття арешту з 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ, серії АА № 967513, реєстраційний номер обтяження - 10322158.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року, заяву ОСОБА_1 задоволено. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , третя особа: Друга Черкаська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна, - в частині пред`явлених вимог до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - закрито провадженням у зв`язку із її відмовою від позову в цій частині, на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК.

Представник позивача за довіреністю адвокат Колотило Л.М. в судовому засіданні підтримала заявлені позивачем ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги, викладені у її письмовій заяві від 15.03.2021 року. Пояснила суду, що 1/3 частина квартири по АДРЕСА_1 належала померлому сину позивачки - ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 звернулася до Другої черкаської державної нотаріальної контори стосовно оформлення спадщини, проте отримала відмову від нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, так як накладено арешт на 1/3 частину квартири в ході виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_3 .

Зазначила, що відповідач ОСОБА_3 , яка була стягувачем за виконавчим провадженням, не заперечує проти даного позову, виконавче провадження наразі закрито, але арешт знято не було. Тож, є перешкоди позивачу реалізувати своє спадкове право. Судові витрати позивачка залишає за собою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позицію свого представника адвоката Колотило Л.М. Додала, що має бажання скористатися своїм правом та оформити належне їй спадкове право після смерті сина. Зазначила, що її чоловік ОСОБА_5 також помер у 2015 році.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У матеріалах справи наявна її заява від 09.03.2021 року, з якої вбачається визнання нею у повному обсязі позовних вимог, які пред`явлено до неї позивачем ОСОБА_1 . Визнання нею позову просила суд прийняти, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України. Крім того, просила за результатами вирішення спору постановити судове рішення під час підготовчого судового засідання, провівши розгляд справи без її участі. Також вона інформувала, що з матеріалами справи ознайомилася, отримавши необхідні їй копії документів. Крім того, зазначила, що аліменти із ОСОБА_3 стягувалися на її користь на утримання їхнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якаий на цей час є повнолітнім. Стягнення аліментів припинене у зв`язку із тим, що сину виповнилось 18 років.

Представник третьої особи - Другої Черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Судом отримано заяву від 12.03.2021 року, в якій повідомлено, що у зв`язку з наявним великим обсягом роботи - розгляд справи просить проводити без участі їх представника.

Заслухавши думку позивача та її представника, враховуючи думку інших учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Враховуючи визнання відповідачем позову та відсутність заперечень інших учасників справи, суд проводить розгляд справи відповідно до ст.ст. 206, 200 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними її паспорта серії НОМЕР_2 стр. 11 «Місце проживання» (а.с.8).

За цією ж адресою було зареєстровано місце проживання її сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується Довідкою №141 від 13.01.2016 року, виданою КП «Придніпровська СУБ» (а.с.10).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видани 24.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції (а.с.9).

ОСОБА_1 звернулася із заявою до Другої Черкаської державної нотаріальної контори, в якій просила видати їй Свідоцтво про право на спадщину на майно. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 10.09.2020 року нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., позивачув ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки було встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 220783913 від 19.08.2020 за ОСОБА_3 зазначений арешт на 1/3 частину у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 , згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження на майно серії АА №967513 від 06.10.2010 року виданої Центральним відділом ДВС Черкаського МУЮ, ДВ-110,ДА-11 (номер запису обтяження - 10322158). Тож, ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті її сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено, до зняття арешту.

У матеріалах справи наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №226467907, квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності наступним особам: ОСОБА_1 (позивач по справі) - 1/3 частина; ОСОБА_5 (чоловік позивача помер у 2015р.) - 1/3 частина; ОСОБА_3 (син позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/3 частина) - на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_4 , виданого 06.08.2007 року Придніпровським районним виконавчим комітетом (а.с.14).

Разом з тим з`ясовано, що на 1/3 частину квартири, належну ОСОБА_3 , зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №967513 виданої 06.10.2010 року Центральним відділом ДВС Черкаського МУЮ ДВ-11 (а.с.13).

Варто зазначити, що на даний час, у зв`язку з реорганізацією, орган державної виконавчої служби має іншу офіційну назву, а саме: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву ОСОБА_1 надано відповідь від 09.07.2020 №17132/19.25-36/53834, з якої вбачається, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_3 коштів. Останнє виконаче провадження відносно вказаної вище особи завершено 28.01.2016 року на підставі п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника. У зв`язку з цим, оскільки виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 завершені, у посадових осіб органу державної виконавчої служби відсутні повноваження для зняття арешту з майна ОСОБА_3 , а також рекомендовано звернутися за вирішенням даного питання в судовому порядку. В підтвердження наведених аргументів, додано копії постанов про закінчення виконавчого провадження від 28.01.2016 року ВП № 44034878 та ВП № 42458156 (а.с.15-17).

Відомостей про те, що за цим виконавчим провадженням накладено арешт на майно боржника, немає.

На виконаня вимог ухвали суду від 22.01.2021 року, Друга Черкаська державна нотаріальна контора надала відповідь від 29.01.2021 за №237/01-16 з наданням в додатку інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, зі змісту якої встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, а також інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), згідно якої вбачається, що заповіти відносно померлого відсутні (а.с.43-45).

На виконаня вимог ухвали суду від 22.01.2021 року, КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» надало копію постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 967513 від 06.10.2010. На підставі вказаної постанови накладено арешт на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був боржником за виконавчим листом № 2-1768, виданим 26.05.1998 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини. Накладення арешту на нерухоме майно відбулося через виявлення наявності заборгованості по аліментам (а.с.52).

На запит суду від 15.02.2021 року, Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь від 24.02.2021 року за № 706/22.1-04-03 про те, що проведеною перевіркою по Черкаському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виявлено актовий запис про шлюб №1650, складений 08.09.1995 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №5 (а.с.58,71-73). Варто зазначити, що як вбачається із того ж таки Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №5 від 24.02.2021 року, даний шлюб розірвано 28.07.1998 року, актовий запис № 409 складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, відомості про зміни актового запису внесено до Реєстру - 11.10.2010 року (а.с.73).

На сьогоднішній день арешт на майно (1/3 частину квартири АДРЕСА_3 ) не скасований.

За таких обставин, на думку суду, наявність арешту на майно (1/3 частину квартири АДРЕСА_3 ), належного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного на підставі постанови від 06.10.2010 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 10322158, зареєстровані реєстратором: державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Демиденко О.А., що перешкоджає позивачу, як спадкоємиці померлого ОСОБА_3 оформити свої спадкові права, враховуючи, що вона фактично прийняла спадщину після його смерті.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

За положеннями ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, який був чинним до 05.01.2017 року, в т.ч. станом на час винесення постанови від 06.10.2010) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті свого сина ОСОБА_3 щодо його майна, яке бажає оформити як спадкове, оскільки вона фактично прийняла спадщину, проживаючи із ним на час відкриття спадщини, а тому вона, як майбутній власник належного ОСОБА_3 майна, має право на пред`явлення такого позову у обраний нею спосіб захисту. За інформацією нотаріуса Другої Черкаської нотаріальної контори, що надійшла до суду 03.02.2021р., заповіти відносно померлого ОСОБА_3 відсутні, після його смерті спадкова справа не заводилась. Таким чином, права та майнові інтереси будь-яких інших осіб не є порушеними. Суд вважає, що захист права власності має пріоритетне значення.

На даний час ні державний виконавець, ні начальник відділу ДВС, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення у межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови, оскільки виконавче провадження завершене (відсутні відомості про нього), а тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , накладеного на підставі постанови від 06.10.2010 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 967513, виданої Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 10322158, підлягають до задоволення, оскільки, як на думку суду, іншим шляхом поновити порушене право позивача, неможливо. При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зазначені вище обставини підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи її заяву, викладену під час розгляду справи.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ст.ст. 5, 15, 16, 321, 391, ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 5, 19, 76-82, 89, 95, 141, 200, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , що накладений постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції 06.10.2010р. серія АА №967513 (реєстраційний номер обтяження 10322158 за виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа №2-1768, виданого 26.05.1998р. Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складений 30.03.2021.

Головуючий: С. М. Позарецька