Справа № 587/1804/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Домненко Н.І., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначаючи, що 26 січня 2020 року о 10 год. 30 хв. на а/д Суми-Путивль-Глухів Р-44 12 км сталося ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ-217030» під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» під керуванням водія ОСОБА_2 , власником якого він являється. Внаслідок ДТП автомобілю позивача спричинено значної матеріальної шкоди. Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За висновком експертного дослідження вартість матеріального збитку позивача на відновлювальний ремонт становить 174 401 грн. 50 коп. Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало ОСОБА_2 96 111 грн. 17 коп. страхового відшкодування, залишилась невиплаченою різниця 78 290 грн. 33 коп. Крім того, позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 30 000 грн. Посилаючись на вказані обставини просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, моральну шкоду, судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Представник позивача - адвокат Калінін С.К. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Представник відповідача - адвокат Якименко О.І. в судовому засіданні проти позову заперечила, підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Представник зазначила, що відповідач не оспорює позов в частині матеріального відшкодування; моральну шкоду, а також судові витрати відповідач не визнає, оскільки позивачем не надано розрахунку розміру шкоди, а розмір витрат на професійну правничу допомогу в у вказаній позивачем сумі є завищеною.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, з`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 січня 2020 року о 10.30 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ-217030» д.н. НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Суми-Путивль-Глухів Р-44 12 км, будучи неуважним, не спостерігаючи належним чином за дорожньою обстановкою і, відповідно, не реагуючи на її зміну, на порушення п. п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної відстані, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який рухався попереду, після чого транспортний засіб ВАЗ 217030 НОМЕР_1 здійснив зіткнення з транспортним засобом БАЗ АО79 (номерний знак НОМЕР_3 ), який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

14 травня 2020 року постановою Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрито провадження в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постановою Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року постанову Сумського районного суду Сумської області залишено без змін.

Постанова суду набрала законної сили і на даний час є чинною.

Отже, вина відповідача ОСОБА_3 в заподіянні шкоди позивачу встановлена постановою суду, що набрала законної сили.

В результаті даної ДТП транспортному засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н. НОМЕР_2 завдані значні механічні пошкодження, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу від 29.01.2020 року, в якому зазначено перелік пошкоджень та їх опис (а.с.24-33).

В зв`язку з пошкодженням автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н. НОМЕР_2 , який належить позивачу (а.с.4), йому спричинена матеріальна шкода.

Відповідно до наданого позивачем Висновку № 196 експертного автотоварознавчого дослідження від 06.02.2020 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки «Volkswagen Passat 1.8ТSi», 2014 року виготовлення, НОМЕР_2 , станом на 26.01.2020 року складає: 174401,50 грн. (а.с.14-23).

Крім того, позивачем були понесені витрати на проведення вищевказаного дослідження в сумі 2 260,80 грн.

У відповідності з висновком судово-автотехнічної експертизи № 48 від 27 березня 2020 року, яка була призначена в рамках слухання справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, вина останнього в судовому засіданні встановлена в повному обсязі (а.с.10).

Витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи складають 3 000,00 грн., що підтверджується копією банківської квитанцієї від 18.03.2020 (а.с.39).

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України розглянуло справу щодо відшкодування шкоди позивачу, заподіяної в результаті ДТП та виплатило ОСОБА_2 відшкодування шкоди в розмірі 96 111,17 грн. (а.с.34).

Дана сума частково покрила витрати власника на ремонт у сумі 174 401 грн. 50 коп., однак сума 78 290 грн. 33 коп. залишилась невідшкодованою.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або р умислу потерпілого.

У відповідності з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальними нормами ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом н передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він являється батьком відповідача, який проживає разом з ним. Він сам особисто виїжджав на місце ДТП, спілкувався з її учасниками. Він два рази спілкувався з позивачем по телефону і два рази зустрічались, розмовляли про те, щоб не доводити справу до суду і вирішити спір в добровільному порядку шляхом відшкодування шкоди, однак вони не узгодили порядок виплати шкоди, оскільки на той час в нього не було коштів в тій сумі, що хотів отримати позивач, а відстрочити сплату коштів він не хотів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що в той день вона перебувала в їхньому автомобілі на передньому пасажирському сидінні, з ними також був їх п`ятирічний син, який сидів позаду батька, під час ДТП вдарилась головою, оскільки автомобіль перевернувся. Після того, що сталося від хвилювання вони не спали, син прокидався, плакав. До цього вони ніколи не потрапляли в ДТП. Залишившись без автомобіля, вони не мали змоги їздити до батьків, були вимушені орендувати автомобіль. Все це дуже вплинуло на їхній ритм життя. Вибачень з боку відповідача не було, конкретно нічого не пропонувалось, знає, що до чоловіка звертався батько останнього, говорив, що на даний момент немає можливості розрахуватися, грошей немає, нічого не пропонували і дій ніяких з їхнього боку не було. Наявність шкоди не оспорював.

У відповідності з ст. ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_3 в заподіянні шкоди позивачу ОСОБА_2 встановлена в судовому засіданні, підтверджується такою, що набрала законної сили постановою суду, тому порушені права позивача підлягають судовому захисту, а ОСОБА_3 як володілець джерела підвищеної небезпеки повинен нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, завдана матеріальна шкода підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У даному випадку відшкодування моральної шкоди повинно покладатись на відповідача, оскільки у судовому засіданні встановлено, що внаслідок його неправомірних дій позивачу спричинена моральна шкода від пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, в силу п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнового) шкоди суд визначає залежно від характеру та об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 , суд виходить з наступного. Окрім позивача, в ДТП також потрапила його сім`я - дружина ОСОБА_5 та малолітній син ОСОБА_6 ,2015 року народження, які після події перенесли нервовий струс. Автомобіль позивача було пошкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_3 .. Від події позивачу була заподіяна моральна шкода, внаслідок якої він пережив стрес, зазнав певних душевних страждань у зв`язку з пошкодженням автомобіля, відчував переживання від необхідності витрачати свої кошти та час на усунення наслідків ДТП. Крім того, ситуація, яка склалася, змусила позивача звертатися до адвоката за юридичною допомогою та з метою сприяння останнім у вирішенні спору, що виник. На значний період часу у позивача було порушено звичний спосіб життя, тому він має право на відшкодування моральної шкоди, яка була йому завдана неправомірними діями відповідача.

Враховуючи всі викладені обставини, суд вважає, що відповідач повинен відшкодувати позивачу спричинену моральну шкоду, однак її розмір повинен бути зменшений.

Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь позивача 10 000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 12500 гривень суд приходить до наступного висновку.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Калініним С.К. були надані наступні документи: копія договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 року, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна С.К.; копія Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н від 03.02.2020 року; рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди); копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІТГ№ 2212, видане ОСОБА_1 26.06.2018 року; копія ордеру; Акт виконаних робіт від 20.08.2020 року та копія меморіального ордеру(а.с.44-51).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Беручи до уваги те, що позивачем було надано суду переконливі відповідні докази, які підтверджують здійснення ним відповідних витрат на професійну правничу допомогу, з яких вбачається, що адвокат Калінін С.К. здійснює правову допомогу відповідно до укладеного договору, суд дійшов висновку про підстави для часткового задоволення позовних вимог в частині понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Суд враховує складання адвокатом Калініним С.К. великої кількості процесуальних документів та особисту присутність у неодноразових судових засіданнях, однак суд вважає, що заявлена сума не в повній мірі відповідає обсягу роботи і підлягає стягненню в меншому обсязі, а саме в сумі 9 000 грн.

Тому, відповідно до ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 78290 гривень 33 копійки завданої матеріальної шкоди, 10 000 гривень моральної шкоди, 9000 гривень витрат на надання правової допомоги, 3000 гривень витрат у зв`язку з проведенням судово-автотехнічної експертизи по адміністративній справі, 2260 гривень 80 копійок витрат, пов`язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, а всього 102 551 гривню 13 копійок.

На підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1 362 грн. 42 коп. судового збору.

В іншій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 78290 гривень 33 копійки завданої матеріальної шкоди, 10 000 гривень моральної шкоди, 9000 гривень витрат на надання правової допомоги, 3000 гривень шкоди, завданої у зв`язку з проведенням судово-автотехнічної експертизи, 2260 гривень 80 копійок витрат, пов`язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, а всього 102 551 гривню 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1362 гривень 42 копійки повернення судового збору.

В інший частині позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко