Справа № 496/227/21
Провадження № 2/496/1098/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року суддя Біляївський районний суд Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання договору позики недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із значеним позовом про визнання договору позики недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановив ухвалу від 28.01.2021 року про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу 10-денний термін на усунення визначених недоліків.

З метою повідомлення позивача про необхідність усунення недоліків позову, ухвалу суду було надіслано позивачу на офіційну електронну адресу зазначену в матеріалах справи. Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвала була доставлена до електронної скриньки 29.01.2021 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Однак, станом на сьогоднішній час, ухвала залишається без виконання, будь-яких клопотань позивачем до суду не заявлялось.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд наголошує також на тому, що у зв`язку з впровадженням карантинних заходів, існують обмеження у здійсненні процесуальної дії у визначений строк, тому 10-ти денний строк наданий на усунення недоліків, практично є формальним, адже суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року), а тому суд чекав усунення недоліків біль ніж за термін в десять днів.

Позивач також не позбавлений права на поновлення або продовження процесуальних строків, шляхом подання клопотання.

Таким чином суд вичерпав усі процесуальні можливості щодо гарантування позивачу доступ до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, часу для усунення недоліків було більш ніж достатньо, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З огляду на зазначене та керуючись ст. 121, 175, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання договору позики недійсним - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Буран В.М.