Справа № 426/5533/17
Провадження № 2/643/2294/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М.,

за участю секретарів судового засідання Ускової Я.А., Хотян К.В.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У березні 2017 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» в особі свого представника звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку суму боргу, процентів нарахованих за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.05.2008 в сумі 75 270,27 доларів США. Також просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку суму боргу, процентів нарахованих за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.05.2008 в сумі 75 270,27 доларів США.

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав ОСОБА_1 кредит у сумі 58 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21.05.2038 та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитна процентна ставка підлягає перегляду відповідно до Умов Кредитного договору. Також сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених Договором. За користування кредитними коштами понад встановлений строк, банк нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки встановленої умовами договору. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов кредитного договору відбувається з 01 по 22 число кожного місяця.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору були укладені наступні договори поруки: між позивачем та ОСОБА_3 договір поруки №205289 від 22.05.2008, між позивачем та ОСОБА_2 договір поруки №205290 від 22.05.2008.

Відповідно до умов договорів поруки поручителі зобов`язалися відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі. Відповідальність поручителів і позичальника є солідарною.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, зарахувавши гроші на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 .

Всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

Станом на 07.03.2017 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 22.05.2008 складає: 50 722,09 доларів США - кредитна заборгованість, 24 548,18 доларів США - заборгованість по процентам.

Оскільки зобов`язання щодо погашення заборгованості не виконуються, позивач звернувся за захистом порушених прав до суду.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. Зазначає, що до лютого 2014 року своєчасно здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, проте враховуючи зростання курсу валют та втрату роботи, вона була позбавлена можливості виконувати зобов`язання за кредитним договором. Стверджує, що станом на лютий 2014 року нею було погашено заборгованість у сумі 50 000 доларів США. Отже заявлена до стягнення заборгованість у сумі 50 722,90 доларів США не відповідає дійсності, як і сума заборгованості за процентами. Зауважує про безпідставність нарахування пені, яка не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. Відповідач посилається на звернення з позовом після спливу строку позовної давності та просить суд застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строків позовної давності.

07.04.2017 ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області провадження у справі було відкрито.

Заочним рішенням суду від 23.05.2017 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором задоволені.

Ухвалою суду від 19.10.2020 було задоволено заяву про перегляд заочного рішення, рішення від 02.12.2015 скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою суду від 04.12.2020 справу передано на розгляд Московському районному суду м.Харкова.

28.12.2020 справа надійшла до Московського районного суду м.Харкова та була розподілена судді Тимош О.М.

Ухвалою судді від 30.12.2020 справу прийнято до провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.02.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила, що отримала кредитні кошти у 2008 році, до 2014 року сплачувала платежі банку, не дивлячись на те, що з 2009 року залишилась без роботи та не мала доходу. Вона погасила 50 000 доларів США заборгованості за кредитом.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що банк повідомляли про труднощі із погашенням кредиту, а в серпні 2020 року дізналися про наявність позову.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату і місце судового засідання, викликався публікацією оголошення про виклик через сайт Судової влади України, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, з урахуванням відсутності заперечень інших учасників справи.

Суд, вислухавши доводи відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

22.05.2008 між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (том 1 а.с.5-31).

Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит в іноземній валюті у сумі 58 000 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_2 у Банку для придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38,8 кв.м, а позичальник зобов`язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначеному у даному Договорі (п.1.1, п.1.4, п.1.5).

За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, встановлена процентна ставка у розмірі 13% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов цього Договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором у попередньому місяці. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу, встановленого у Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості (п.1.3.1 Договору).

П.1.2.2 Договору встановлено кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості - 21.05.2038, згідно умов Договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту.

П.1.2.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п.1.3.4 Договору строк сплати процентів з 01 по 22 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти.

Відповідно до виписки за особовим рахунком за 22.05.2008 ОСОБА_1 в цей день було видано з поточного рахунку № НОМЕР_1 кредитні кошти згідно угоди №0 від 22.05.2008 в сумі 58 000 доларів США (том 1 а.с.48).

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору було укладено: договір поруки №205289 від 22.05.2008 між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк», договір поруки №205290 від 22.05.2008 між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до договорів поруки поручителі - відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 зобов`язалися перед Кредитором відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед Кредитором, що виникли із договору №0 від 22.05.2008 (а.с.32-33, 34-35).

Відповідно до п.1.1 договорів поруки поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 22.05.2008, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

П.1.2-1.5 договорів поруки встановлено, що поручителю добре відомі всі умови основного договору; відповідальність поручителя за всіма зобов`язаннями боржника, така ж як і у боржника; відповідальність боржника і поручителя є солідарною; причини невиконання зобов`язання боржником не впливають на виконання поручителем зобов`язань за договором.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 від 22.05.2008 станом на 07.03.2017 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом 50 722,09 доларів США (том 1 а.с.36-38).

Відповідно до довідок- розрахунків станом на 07.03.2017 заборгованість ОСОБА_1 по процентам за користування кредитом складає 24 548,18 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом складає 0 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом складає 0 грн (том 1 а.с.38-47).

Як вбачається із розрахунків заборгованості останній платіж по оплаті заборгованості за кредитом ОСОБА_1 було здійснено 12.11.2012 у сумі 23,67 доларів США, а платіж за процентами - 14.05.2014 у сумі 50,00 доларів США.

З травня 2014 року позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконує, доказів які б спростовували цю обставину відповідачами не надано.

Відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що погасила кредит в сумі 50 000 доларів США достатніх доказів на підтвердження цієї обставини не подала.

Відповідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч.1 ст.526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Ст.610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Дослідженими судом доказами підтверджується неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору №0 від 22.05.2008, внаслідок чого у останнього станом на 07.03.2017 виникла заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк» по кредиту та процентам в сумі 75 270,27 доларів США. Розмір заборгованості підтверджено відповідними розрахунками та не спростовано відповідачами.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст.554 ЦК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до п.1.4 Договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Оскільки відповідач (боржник) ОСОБА_1 не виконує обов`язок по виконанню кредитного договору, то поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність разом з боржником, тому що інше не встановлено договорами поруки.

Отже судом встановлено, що позичальником взяті за кредитним договором зобов'язання не виконані належним чином, що призвело до утворення заборгованості по кредиту та процентам в сумі 75 270,27 доларів США (50 722,09 доларів США - кредитна заборгованість, 24 548,18 доларів США - заборгованість по процентам). Позичальник не виконує зобов`язання, тому відповідальність по зобов`язанню несуть позичальник і поручителі, з яких і підлягає стягненню в солідарному порядку зазначена заборгованість за кредитним договором.

Відповідачем у справі ОСОБА_1 заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ст.257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Днем подання позову (заяви) слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається заява (а в разі подання її безпосередньо до суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Оскільки останній платіж за кредитом було сплачено позичальником у листопаді 2012 року, починаючи з грудня 2012 року, платежі від неї не надходили, враховуючи періодичність сплати кредитних коштів, а саме: щомісячне погашення основної суми кредиту в сумі 161,12 доларів США згідно з графіком-додатком до Договору, то саме у грудні 2012 року позивач дізнався про своє порушене право щодо погашення основної суми кредиту (чергового платежу). Водночас з розрахунків заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом позичальником сплачувалися по травень 2014 року.

Зі штампу на конверті, в якому позовна заява надійшла до Сватівського районного суду Луганської області вбачається, що позов про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 75 270,27 доларів США направлений 10.03.2017 (том 1 а.с.74).

Отже з направленням 10.03.2017 позовної заяви до суду позовна давність перервалася та рахується саме з цієї дати, а тому поза межами строків позовної давності заявлено позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу за кредитом за період з грудня 2012 по лютий 2014 року.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів солідарно кредитної заборгованості за період з березня 2014 року по 07.03.2017 в сумі 72 853,47 доларів США, з яких: 48305,29 доларів США - кредитна заборгованість, 24 548,18 доларів США - заборгованість по процентам. Позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно кредитної заборгованості з грудня 2012 по лютий 2014 року в сумі 2416,80 доларів США (161,12 дол.СШАх15 місяців) не підлягають задоволенню у зв'язку із пропуском строку на звернення для захисту порушеного права.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, відповідно до якої якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності окремо для погашення всієї заборгованості за кредитним договором.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Водночас суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по процентам в сумі 24 548,18 доларів США заявлені в межах позовної давності, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки суд задовольняє позов ПАТ «УкрСиббанк» частково, то з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 29 528,94 грн, у рівних частках з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.2,5, 12,13,55,76-81,89,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 22.05.2008 у розмірі 72 853,47 (сімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят три) доларів США, з яких: 48305,29 доларів США - кредитна заборгованість, 24 548,18 доларів США - заборгованість по процентам.

Відмовити Акціонерному товариству «Укрсиббанк» у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 2416,80 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» судовий збір у сумі 9842 гривень 98 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Позивач: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул.Андріївська, 2/12, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 09807750.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 12 квітня 2021 року.

Суддя О.М.Тимош