Справа № 2/593/166/2021
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"31" березня 2021 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Ознайомившись із позовною заявою, суд прийшов до висновку, що поданий позов не в повній мірі відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України.

Всупереч п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не вказано реєстраційного номеру облікової картки платника податків (за його наявності), не зазначення таких відомостей з тих підстав, що вони не відомі позивачу, чинним законодавством не передбачено, ця умова стосується лише відомостей про паспортні дані; або серію і номер паспорта (якщо такі відомості позивачу відомі) відповідача.

У позовній заяві також не у повному обсязі зазначено докази, що підтверджують обставини, якими обгрунтована заява, зокрема не обгрунтовані вимоги і не додані докази щодо розміру сум, які позивач просить стягнути (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Суд також зазначає, що позовна заява подана та підписана ОСОБА_3 , однак у позові не вказано підстав звернення такої особи в інтересах позивача ОСОБА_1 , як передбачено ч.5 ст.175 ЦПК України.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає таке:

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Позивачем до позової заяви додано Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 18.03.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2020 р. «інформації про доходи ф/о в ЦБД ДРФО немає».

Однак, позивачем не додано жодних інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, для доведення необхідності звільнення його від сплати судового збору. Зокрема, відсутні відомості щодо отримання ним інших видів доходів пенсії чи відкритих банківських рахунків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

А відтак, позивачу необхідно оплатити судовий збір за кожною вимогою: за стягнення майнової шкоди у сумі 908,00 грн., за стягнення моральної шкоди у сумі 908,00 грн. Або подати докази на підтвердження можливості звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Дотримання вимог ст. 175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд констатує, що за наявності вказаних недоліків позовної заяви провадження у справі не може бути відкрите, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку на усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позовної заяви у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, з урахуванням викладених вище зауважень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 175, 177,185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Недоліки поданої заяви підлягають усуненню протягом 10-ти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України заява буде визнана неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко