Справа № 522/5766/21
Провадження 2-о/522/170/21
УХВАЛА

09 квітня 2021 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,2 кв.м.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналізуючи викладене вище, при вирішенні питання про відкриття окремого провадження, слід виходити із того, чи є заявлена вимога юридичним фактом взагалі і, чи може вона вирішуватися в цивільному судочинстві за правилами окремого провадження.

Звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження, заявник просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто факт, що має юридичне значення, є таким, що пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки стосується майнових прав та інтересів заявника.

Визнання права власності за фізичною особою, як один із способів захисту таких прав, що передбачений ст.19 ЦК України, може бути предметом судового розгляду, але при наявності для цього правових підстав і тільки в порядку позовного, а не окремого провадження.

Суд не має права розглядати справи про встановлення факту належності права власності на майно в порядку окремого провадження, так як саме по собі таке звернення передбачає наявність спору про право.

Змістом ч.4 ст.315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що заявником заявлено вимогу про визнання права власності на 1/2 частину квартири, яка не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, вважаю за необхідне, на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у вказаній цивільній справі, роз`яснивши заявнику його право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ч.4 статті 315, статями 259-260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відмовити.

Копію ухвали та додані матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.І. Ковтун