Справа № 279/593/21
Провадження № 2/279/702/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/593/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ "Українська залізниця" в особі Регіонольної філії "Південо-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою та просить поновити її на роботі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" з дати звільнення на посаді інженера 2 категорії Коростенського відділу статистики, служби статистики, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі і стягнути моральну шкоду в суму 20000 грн., мотивуючи тим, що 27.12.2001 року була прийнята оператором електронно-обчислювальних машин Технологічного центру по обробці перевізних документів, згідно наказу № 44-к від 26.12.2001 року Коростенської дирекції залізничних перевезень Південно-Західної залізниці та постійно працювала на залізниці до моменту звільнення, тобто до 20.01.2021 року, переводилася з посади на посаду в зв`язку з реорганізаціями, які проводилися відповідачами та змінами в структурі, штаті, назв підприємства та зміни підпорядкованості, статусів юридичної особи підприємств, про що є записи в трудовій книжці. 20.01.2021 року наказом № 76/ос її було звільнено з посади інженера 2 категорії Коростенського відділу статистики регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. 10.07.2020 року повідомленням заступника директора виконавчої регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" з управліням персоналом та соціальної політики Бахуринською К.В. було повідомлено позивача про скорочення вказаної особи та буде запропоновано інші вільні посади по регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" до 10.09.2020 року згідно з додатками на 38 сторінках, дописано кульковою ручкою та зазначено, що вона повинна обрати одну з них, фактично право вибору позивачу одну з вільних посад не запропоновано, а після 10.09.2020 року в разі відмови вона буде звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України. З наказом по особовому складу про скорочення штатної чисельності працівників, зміни, реорганізації служби регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" працівників під розписку ніхто не ознамлювався та копію наказу до теперішнього часу на її письмову заяву не видали так як його не існувало, та копію протоколу засідання комісії профспілкової організації "Південно-Західна залізниця" щодо розгляду питань про надання згоди на звільнення згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України позивача від 04.09.2020 року, про скорочення 8 штатних одиниць.

Вважає її звільнення незаконним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства наступних підстав: з моменту працевлаштування по 01.01.2020 року на підпириємстві діяв наказ про затвердження штатного розпису, згідно якого штатна численність працівників підприємства складала 11 одиниць. 01.01.2020 року відповідачем видано наказ № НЗБ-08/129 від 07.08.2020 року про затвердження нового штатного розпису, згідно якого чисельність працівників буде скорочено на 8 штатних одиниць, а посаду позивача скоротили на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації. ОСОБА_1 в даний період на 01.09.2020 рік перебувала на лікарнянаму, їй не запропонували іншу посаду та в порушення вимог ст.42 КЗпП України із змінами в організації виробництва і праці, а саме: при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Однак в супереч закону відповідач не запропонував їй вакантні посади на підприємстві хоча повинен був це зробити. Позивач була звільнена з роботи з порушенням вимог трудового законодавства, дійсно було скорочення штату, натомість власник під час скорчення штату не запропонував позивачу інші посади, які були вільними на час скорочення штату і не надав належних доказів того, що вона відмовилась від переведення.

У зв`язку з незаконними діями відповідача їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що були втрачені нормальні життєві зв`язки, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, з врахуванням характеру порушення її прав та глибини душевних страждань, вона моральну шкоду оцінює у 20000 грн. Просить позов задовольнити.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому він просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість, так як звільнення відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства щодо порядку вивільнення працівників. В умовах реформування залізничного транспорту, поетапного впровадження аатизованого обліку (АРМів), було вирішено розпорядженням АТ "Укрзалізниця" №Ц-3-83/472-20 від 19.03.2020 року щодо необхідності завершення реорганізації служб статистики регіональних філій, у зв`язку із запровадженням з 01.01.2020 року формування в автоматизованому режимі ф. ДО -6А "Звіт про середній час знаходження вантажних вагонів на залізничній станії, диреції залізничних перевезень, регіональній філії, АТ "Укрзалізниця ф. ДО- 6А" та передбачено додатком №2 перелік штатних одиниць по регіональної філії "Південно-Західна залізниця", які будуть вилучені внаслідок перерозподілу функцій. 17.04.2020 року наказом №136-Н регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" "Щодо приведення чисельності працівників служби статистики до обсягів виконуваних робіт" було вирішено скоротити 8 посад, з них: у Коростенському відділі статистики регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" - 1 штатну одиницю, а саме: інженера 2 категорії.

Відповідно до витягу (зміни №15) до штатного розпису апарату управління регіональної філії "Південно-Західна залізниця" затвердженого в.о. голови правління АТ "Укрзалізниця", було вилучено з 31.07.2020 зі штатного розпису 8 посад, у тому числі 1 штатну одиницю у Коростенському відділі статистики регіональної філії "Південно-Зіхідна залізниця" АТ "Укразалізниця" - інженера 2 категорії.

Для приведення чисельності працівників служби статистики регіональної філії "Південно-Зіхідна залізниця" АТ "Укразалізниця" до обсягів виконуваних робіт було проведено скорочення посад та перерозподіл функій у службі статистики, де працювала позивач, а не створення нового відділу, як стверджує позивач.

Також відповідач зазначив, що відповідно до ст.42 КЗпП при скорочені чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. В першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. При проведенні процедури скорочення роботодавець зобов`язаний врахувати переважне право на залишені на роботі виключно в межах однорідних професій та посад і тільки серед працівників, які підлягають скороченню. Порівняльним аналізом серед працівників, які підлягають скороченню, щодо переважного права на залишення на роботі було встановлено, що позивач переважного права на залишення на роботі на посаді інженер 2 категорії Коростенського відділу статистики регіональної філії "Південно-Зіхідна залізниця" АТ "Укразалізниця" не має, так як на утриманні неповнолітніх утриманців не має, доручення виконує не сумлінно, має зауваження щодо неякісного складання звітності, створює конфліктні ситуації у відділі, порушувала трудову дисципліну та наказом №7-Н/К від 19.02.2020 року оголошено догану.

Відповідно до п.1 ст. 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Згідно п.3 ст. 49-2 КЗпП, де зазначено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. 10.07.2020 року позивачу особисто під підпис, було вручено повідомлення про скорочення її посади. Одночано було запропоновані усі вакантні посади на 38 сторінках. Згоди на переведення на будь-яку посаду не надала, про що складено акт. Водночас протягом двох місяців до дня фактичного звільнення усі вакантні посади котрі з`являлись з 11.07.2020 року по 20.01.2021 року були запропоновані ОСОБА_1 , однак позивач забажала лише вакантні посади на виробничих підрозділах регіональної філії "Південно-Західна залізниця", територіально розташованих по м. Коростень. Посади в інших регіонах розглядати відмовилась. Також враховуючи, що перебування ОСОБА_1 на ліканяних та відпустці можливості з`явитись до відділу кадрів для офіційного отримання вакантних посад, які з`являлись в підрозділах у неї не було, тому інформування про вакантні посади здійснювались в телефонному режимі. Так, 18.08.2020 року, 03.11.2020 року, 15.12.2020 року позивачу в телефонному режимі було запропоновано вакансії на які вона не надала згоди про, що було складено акти від 03.11.2020 року та 15.12.2020 року. Після виходу з останнього лікарняного 20.01.2021 позивач надала заяву про звільнення її з роботи у зв`язку з скороченням штату та повідомила про те, що знайшла роботу на іншому підприємстві. Письмову відмову про незгоду на переведення надати відмовилась. Про, що 20.01.2021 року було складено акт.

Станом на 20.01.2021 року (день звільнення) позивачем не надана згода на переведення на будь-яку запропоновану посаду, з врахуванням, що 04.09.2020 року отримана згода на звільнення від профспілкової організації ОСОБА_1 20.01.2021 року була звільнена на підставі п.1 ст. 40 КЗпП.

У відзиві відповідач також зазначив, що до позовної заяви ОСОБА_1 додано протоколо №75 від 04.09.2020 року засідання профкому Управління "Південно-Західної залізниці" невідомого походження та без підпису заступника голови профспілкової організації Управління ПЗЗ.

З метою дотримання вимог чинного законодавства, адміністрація регіональної філії "Південно-Західна залізниця" направила подання № НЗБ-08/1120 від 07.08.2020 року на профспілковий комітет апарату управління регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" щодо надання згоди на звільнення за скороченням штату з п.1 ст. 40 КЗпП трьох працівників, в тому числі ОСОБА_1 . Згідно з витягом протоколу №75 від 04.09.2020 року на засіданні профкому Управління "Південно-Західна залізниця" було вирішено питання про звільнення за скороченням штату ОСОБА_1 , яка в телефонній розмові надала згоду на розгляд питання по скороченню без її присутності, а також з`ясувавши, що вона не виявила бажання надалі працювати в регіональній філії "Південно-Західна залізниця" та відмовилась від запропонованих вакантних посад була звільнена. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій просила критично поставитися до відзиву на позовну заяву та вказала, що має сумніви щодо повноваження представника відповідача, також зазначила, що по суті відповідач не надав достовірних відомостей щодо незаконного звільнення з посади без надання пропозиції інших вакантних посад на залізниці, так як в підпорядкуванні відповідача є в наявності безліч вакантиних посад, також просила звернути увагу на письмові відмови від запропонованої посади та безпідставність твердження на додаток пропонованих посад, який відсутній, та взагалі жодної пропозиції з боку відповідача не надходило. Вона взагалі не володіла будь-якою інформацією про засідання профспілки. Під час ознайомленням з особовою справою накази, які були надані відповідачем, як доказ були відсутні, дані докази, які надав відповідач з`явились після звільнення та звернення до суду.

В запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначив, що відповідно до наказу №651/ос від 16.06.2020 Чижик5а Л.О. (представник по справі) прийнята з 17.06.2020 до відділу координації правової роботи підрозділів юридичної служби регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на посаду юристконсульта 1 категорії. Відповідно до вищезазначеного наказу відділ координації правової роботи підрозділів, де працює представник відповідача Чижикова Л.О. , входить до організаційної структури стуктурного підрозділу юридичної служби регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця". Згідно до пункту 3.3 Положення про стуктурний підрозділ юридичної служби регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" юридична службапредставляє інтереси Товариства та підприємств і установ залізничного транспорту загального користування у судах. Відповідно до п.2.9 розділу 2 (Завдання та обов`язки) юристконсульт 1 категорії представляє інтереси Товариства в судах по справах, стороною яких виступає Філія. Зазначив також що згідно з витягом протоколу №75 від 04.09.2020 року на засіданні профкому Управління "Південно-Західна залізниця" члени профкому навпаки прийняли рішення дати згоду на звільнення за скороченням штату позивача. Також в запереченні представник надав спростування щодо відрядження до м.Київ, стосовно відсутності підпису позивача в наказі та пропозицій інших вакантних посад, зазначив, що ствекрдження позивача про факти складання актів, пояснень тощо, як таких, що з`явились після її звільненн не відповідає дійсності, просив у задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, давши оцінку доказам, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Тобто, під змінами в організації виробництва і праці слід розуміти, зокрема, ліквідацію, реорганізацію, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (частина друга ст. 40 Кодексу законів про працю України).

Частиною 2 ст. 42 КЗпП України визначено перелік категорій осіб, яким надаються переваги при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі , а саме: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Згідно вимог статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, крім іншого, пунктом 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації - ст. 43-1 КЗпП України) ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП звільнення з вищеназваних підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачений порядок звільнення працівника. Так вказаною статтею передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

В абзацах 1, 3 п. 19 постанови "Про практику розгляду судам трудових спорів» від 06.11.1992 №9 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника,які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

При ліквідації підприємства (установи, організації) правила п.1 ст.40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді оператором електронно-обчислювальних машин Технологічного центру по обробці перевізних документів, згідно наказу № 44-к від 26.12.2001 року Коростенської дирекції залізничних перевезень Південно-Західної залізниці та постійно працювала на залізниці до моменту звільнення, тобто до 20.01.2021 року, переводилася з посади на посаду в зв`язку з реорганізаціями, які проводилися відповідачами та змінами в структурі, штаті, назв підприємства та зміни підпорядкованості, статусів юридичної особи підприємств, про що є записи в трудовій книжці.

Наказом № 136-Н від 17.04.2020 року регіональної філії регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" було вирішено скоротити 8 посад, регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" (а.с.58-59)

10.07.2020 року позивача було повідомлено про скорочення та у разі появи інших вакантних посад протягом терміну попередження, вони будуть запропоновані. 10.09.2020 року у разі відмови від запропонованих посад, буде звільнено по п.1ст.40 КЗпП України згідно з чиним законодавством. Інформація про скорочення буде надано у районну службу зайнятості населення, куди слід звернутися для реєстрації протягом семи календарних днів після звільнення (а.с. 22).

Відповідно до актів від 10.07.2020 року, від 15.08.2020 року, від 03.11.2020 року, від 15.12.2020 року ОСОБА_1 не надала згоди на переведення на будь-яку посаду, з тих, що були їй запропоновані для працевлаштування. Згідно акту від 20.01.2021 року в день звільнення ОСОБА_1 знову не надала згоди на переведення на будь-яку посаду, з тих, що були запропоновані для працевлаштування.

20.01.2021 року позивач власноруч написала заяву про звільнення у зв`язку зі скороченням штату (а.с. 116) та відповідно до наказу № 76/ос її було звільнено з посади інженера 2 категрії Коростенського відділу статистики регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на підставі п.1ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату (а.с.18).

Також ОСОБА_1 відповідно до наказу №7-Н/К від 19.02.2020 року було притягнено до дисциплінарної відповідальності, оскільки було виявлено факт порушення трудової дисципліни та оголошено догану (а.с. 62-63).

Згідно частини третьої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

При оцінці переважного права на залишення на роботі суд враховує наступне.

В ст. 42 КЗпП України законодавець закріпив, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Перелік категорій працівників, яким надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, визначений у частині другій статті 42 КЗпП України, який не є вичерпним. Тобто, допускається встановлення законодавством таких переваг й іншим категоріям працівників.

У відзиві відповідач зазначив, що 31.03.2020 року було проведено порівняльний аналіз та надано пропозиції, обгрунтування щодо приведення чисельності Коростенського відділу статистики до обсягів виконаних робіт. Порівняльним аналізом серед робітників було встановлено, що скороченню підлягає ОСОБА_1 . Вказане підтверджується копією пропозиції та обгрунтування щодо приведення чисельності Коростенського відділу статистики до обсягів виконуваних робіт (а.с. 91-93).

При визначенні категорій працівників, які мають переважне право на залишення на роботі, належить враховувати, що черговість їх перелічення, яка надається в ч.2 ст.42 КЗпП України юридичного значення не має. Водночас, якщо працівник користується переважним правом на залишення на роботі на підставі трьох пунктів ч.2 ст. 42 КЗпП України, то він може бути визнаний таким, що має переважне право на залишенні на роботі перед працівником, що користується таким же правом за одним чи двома пунктами, хоча тут також можливі винятки.

Таким чином, враховуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та норми права, що їх регулюють, а також зібрані на засадах диспозитивності та змагальності сторін

докази, суд вважає, що стороною позивача не надано доказів про те, що вона мала переважне право на залишення на роботі перед іншими працівниками, які створеною адміністрацією регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" комісією визначені як такі, що мають переважне право на залишення на роботі, що є її обов`язком, про що зазначив і Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2019 по справі № 127/17355/16-ц, та приходить до висновку про відсутність правових підстав для поновлення на роботі.

Оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є похідними від первісної вимоги, то вони відповідно теж не можуть бути задоволені.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ "Українська залізниця" в особі Регіонольної філії "Південо-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця", місце знаходження: 03150, Київ-150, вул.Єжи Гедройця, 5, Печерський р-н, .

Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця". , м.Київ, вул.Лисенка, 6, 01601

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом