Справа № 450/2787/20 Провадження № 2/450/548/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Роман Васильович про (предмет позову): визнання за ОСОБА_1 права власності 1/2 частку у спільному майні подружжя - будинковолодіння АДРЕСА_1 ,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Позивачка є вдовою ОСОБА_5 . До дня смерті останнього постійно проживала разом з ним у житловому будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 28.04.1995 року. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до якої відносить також вищевказаний будинок. Позивач протягом встановленого законом строку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідачі, діти спадкодавця також звернулися із заявами до нотаріуса. 31.10.2019 року приватним нотаріусом Олефір Р.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки не було подано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Також в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня будь-яка інформація щодо належності житлового будинку на праві власності ОСОБА_5 . На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

03.09.2020 року запит, щодо доступу до персональних даних; 11.09.2020 року заява позивача про долучення квитанції; 23.09.2020 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 24.09.2020 року ухвала про відкриття провадження у справі; 28.09.2020 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 10.11.2020 року ухвала про витребування доказів; 23.11.2020 року заява відповідача ОСОБА_4 про розгляд справи у її відсутності; 31.12.2020 року копія спадкової справи; 06.01.2021 року інвентаризаційна справа; 20.01.2021 року заява відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи у її відсутності; 22.01.2021 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 27.01.2021 року клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи ; 18.02.2021 року заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно 09.03.2019 року.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.11.1976 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданим 13.11.1976 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 21.02.2020 року № 1.

За час перебування у шлюбі народилися діти-відповідачі у справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 28.04.1995 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації ОСОБА_5 , належав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Підставою для видачі вищевказаного свідоцтва, було рішення виконавчого комітету Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 25 від 28.03.1995 року, оригінал якого наявний в матеріалах інвентаризаційної справи БТІ.

Відповідно до довідки ОКП «БТІ та ЕО» № 1/3943 від 27.03.2019 року, житловий будинок складається з шести житлових кімнат та кухні. Загальна площа будинку 210, 0 кв.м., житлова 121, 1 кв.м. До будинковолодіння відносяться : господарська будівля - літня кухня - сарай літ. «Б-1» та споруди № 1 - огорожа, № 2 ворота з хвірткою. Станом на 16.04.2019 року самовільні перепланування та добудови не проводились.

13.03.2019 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. заведено спадкову справу № 48/2019, після смерті ОСОБА_5 .

Постановою приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. від 31.10.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя щодо житлового будинку АДРЕСА_2 .

Підставою для відмови у видачі свідоцтва зазначено, що нотаріусу правовстановлюючі документи на житловий будинок, видані на ім`я ОСОБА_5 надані не були. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня будь-яка інформація щодо належності житлового будинку ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Пунктом 22 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Постанови спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, законом встановлено презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане під час шлюбу.

Відповідно до ст. 71СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок АДРЕСА_3 , набутий спадкодавцем під час перебування у шлюбі з позивачем, тому такий житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя та частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, те що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя - будинковолодіння

АДРЕСА_3 , що складається з житлового будинку загальною площею 210 кв.м., житловою площею 212, 1 кв.м., господарська будівля - літня кухня - сарай літ. «Б» та споруди : № 1 - огорожа, № 2 ворота з хвірткою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідачі : ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ;

Третя особа : приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Романа Васильовича, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 22а.

Повний текст судового рішення складено 18.02.2021 року.

СуддяН. Б. Добош