Справа пр. № 2/756/321/21
У Х В А Л А

07 квітня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Колесник А.В.,

учасники справи:

представник відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року провадження у справі було зупинено у зв`язку з призначенням судово-медичної (генетичної) експертизи.

25 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Логуш Л.О. про відвід судді, яка не розглядалась суддею, оскільки провадження у справі було зупинено на час проведення судово-медичної (генетичної) експертизи, а тому відповідно до вимог чинного законодавства до поновлення провадження у справі судом не можуть вчинятись жодні процесуальні дії, зокрема і постановлятись ухвали про задоволення чи відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Заява представника відповідача про відвід судді мотивована тим, що суддя Андрейчук Т.В. у судовому засіданні надав правову допомогу позивачу, зокрема повідомив останньому про необхідність подати клопотання про призначення у справі експертизи. Указані обставини, на думку представника відповідача, свідчать про упередженість головуючого у справі судді.

Київський апеляційний суд у своїй ухвалі від 19 березня 2021 року зазначив, що під час вивчення матеріалів справи було виявлено, що питання про відвід судді Андрейчука Т.В. і досі не вирішено, процесуальний документ щодо цього в матеріалах справи відсутній. При цьому в своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на обставини, зазначені і в заяві про відвід судді.

Ураховуючи викладене, ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства повернуто до Оболонського районного суду м. Києва для усунення недоліків шляхом розгляду заяви про відвід судді у відповідності до норм ЦПК України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства було поновлено для вирішення заяви представника відповідача ОСОБА_3 про відвід судді.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Логуш Л.О. підтримала заявлений нею відвід головуючому у справі судді.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Представник відповідача Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, представник відповідача подала до суду клопотання, у якому просила суд розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу. Так, ч. 1 указаної норми передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

У своїй постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 303/2609/17 Верховний Суд зазначив, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 273/1542/16-ц, від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 277/836/16-ц.

Отже, належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував факт кровного споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , може бути висновок судово-медичної (генетичної) експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків, зокрема шляхом роз`яснення права заявити клопотання про призначення у справі експертизи для перевірки обставин, на які покликається позивач у своєму позові (це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 1512/2-234/11).

Оскільки позивач наполягає на тому, що він є батьком ОСОБА_4 , суд повинен був роз`яснити останньому його право заявити клопотання про призначення судово-медичної (генетичної) експертизи для вирішення питання кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_4 , і тільки після отримання відповідного висновку експерта або відмови від проведення судово-медичної (генетичної) експертизи вирішувати питання про доведеність чи недоведеність вимог позову.

Ураховуючи викладене, керуючись приписами ч. 5 ст. 12 ЦПК України, головуючим у справі суддею було роз`яснено позивачеві ОСОБА_2 право заявити клопотання про призначення у справі судово-медичної (генетичної) експертизи.

З огляду на зазначене, у судовому засіданні 17 лютого 2021 року позивачем було заявлено клопотання про призначення у справі судово-медичної (генетичної) експертизи для встановлення кровного споріднення між ним та ОСОБА_4 .

Таким чином, суд вважає, що обставини, на які покликалась представник відповідача як на підставу для відводу головуючому у справі судді, є очевидно надуманими, а заявлений відвід необґрунтованим.

Порядок вирішення заявленого відводу визначений ст. 40 ЦПК України. Так, ч. ч. 2, 3 указаної статті передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зважаючи на те, що суд вважає заявлений відвід головуючому у справі судді необґрунтованим, суд зупиняє провадження у справі.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства до вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Андрейчук