10.11.2021 Справа № 756/4348/20
Провадження № 2/756/954/21
Справа № 756/4348/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Інститут клітинної терапії», про внесення змін до договору про зберігання біологічного матеріалу та стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначає, що 03.01.2015 року вона уклала з ОСОБА_2 шлюб, який розірвано рішенням Оболонського районного суду міста Києва 25.07.2019 року. Під час перебування у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася дитина - син ОСОБА_4 .

13.02.2017 року ними укладено з ТОВ «Інститут клітинної терапії» договір про зберігання біологічного матеріалу, відповідно до умов якого починаючи з 2018 року і до моменту припинення зберігання біологічного матеріалу, замовник (батько або мати) зобов`язаний вносити щорічну сплату за зберігання біологічного матеріалу у розмірі суми, що еквівалентна 150 доларам США по курсу НБУ в гривні на дату сплати платежу, але не пізніше 31 січня щорічно.

Оскільки на виконання умов указаного договору нею 28.02.2019 року та 07.02.2020 року сплачено ТОВ «Інститут клітинної терапії» щомісячну оплату в розмірі 150 доларів США за зберігання біологічного матеріалу за 2019-2020 року, відповідач не виконує умови договору щодо оплати за зберігання біологічного матеріалу, ОСОБА_1 просить суд внести зміни до договору, виключивши із числа замовників батька ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 150 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 3 688 грн. 00 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14.09.2021 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині вимоги до ОСОБА_2 та ТОВ «Інститут клітинної терапії» про внесення змін до договору про зберігання біологічного матеріалу та закрито провадження у справі за в цій частині.

У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що з 03.01.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25.07.2019 року розірваний (а.с. 28-30). Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 27).

13.02.2017 року між ТОВ «Інститут клітинної терапії» (виконавець) та ОСОБА_1 (матір), ОСОБА_2 (батько) укладено договір № 108/02-17 про зберігання біологічного матеріалу, згідно п. 1.1 якого виконавець відповідно до умов даного договору зобов`язується надати послуги, що передбачені даним договором, в додатку № 2 та інших додатках до даного договору, а замовник зобов`язується вчасно вносити платежі, передбачені умовами даного договору.

Відповідно до по. 10.1.4 Договору, починаючи з 2018 року і до моменту припинення зберігання виконавцем біологічного матеріалу, згідно умовам даного договору, замовник (батько або мати) зобов`язаний вносити щорічну сплату за зберігання біологічного матеріалу у розмірі суми, що еквівалентна 150 доларів США по курсу НБУ в гривні на дату сплати платежу, але не пізніше 31 січня щорічно. У разі розірвання договору протягом року від дня внесення річної оплати, оплата не підлягає поверненню (а.с. 9-13).

Згідно дублікату квитанції № 0.0..1 від 28.02.2019 року ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Інститут клітинної терапії» 4 049 грн. 00 коп. за зберігання біологічного матеріалу за 2019 рік згідно договору № 108/02-17 від 13.02.2017 року (а.с. 18).

Відповідно до платіжного доручення № 4011931 від 07.02.2020 року ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Інститут клітинної терапії» 3 688 грн. 00 коп. за зберігання біологічного матеріалу за 2020 рік згідно договору № 108/02-17 від 13.02.2017 року (а.с. 17).

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За змістом ч. 1 та 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя (ч. 2 ст. 65 СК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 543 ЦПК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 1 ст. 544 ЦК України).

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що 28.02.2019 року ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Інститут клітинної терапії» на виконання умов договору за яким вона виступає солідарним боржником разом із ОСОБА_2 4 049 грн. 00 коп., тобто під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, суд дійшов висновку про те, що цей платіж за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження належності цих коштів до особистої власності позивачки внесений за рахунок спільних коштів колишнього подружжя, а тому на відповідача не може бути покладений обов`язок компенсувати ОСОБА_1 частину цього платежу.

Разом з цим, платіж позивачки від 07.02.2020 року на користь ТОВ «Інститут клітинної терапії» у сумі 3 688 грн. 00 коп. був внесений вже після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , а тому до неї перейшло право вимоги до відповідача на половину від цієї суми.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на її користь 1 844 грн. 00 коп. (3 688 грн. 00 коп./2).

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНКПП НОМЕР_2 ) 1 844 грн. 00 коп., 420 грн. 00 коп. судового збору, а всього 2 264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 00 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя