КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1645/2021
справа №2-737/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року, постановлену під головуванням судді Баличевої М.Б.

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором споживчого кредиту, процентів за користування кредитом та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року задоволено заяву ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", замінено сторону у виконавчих провадженнях по цивільній справі №2-737/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07 липня 2008 року у розмірі 115197,06 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 15 лютого 2011 року становить 915007,83 грн., з яких 88489,25 доларів США, що становить 702914,36 грн. - кредитна заборгованість, 23828,08 доларів США, що становить 189278,35 грн. - заборгованість по процентам, 218,80 доларів США, що становить 1738,03 грн. - пеня за прострочення кредиту, 2660,93 долари США, що становить 21137,09 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, а саме первісного стягувача - ПАТ "УкрСиббанк" на його правонаступника - ПАТ "Дельта Банк"; поновлено пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2017 року по цивільній справі №2-731/11 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу в частині поновлення строку скасувати та постановити в цій частині нову про відмову у поновленні строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В апеляційній скарзі посилається на те, що не була повідомлена про розгляд заяви, у зв`язку із чим просить скасувати ухвалу. Щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначає, що такий пропущено без поважних причин.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Подкопаєва І.А. доводи апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2011 року у справі за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором споживчого кредиту, процентів за користування кредитом та пені позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07 липня 2008 року.

27 жовтня 2011 року на виконання рішення суду видано виконавчі листи.

В квітні 2017 року ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №363/3245/16-ц за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором споживчого кредиту, процентів за користування кредитом та пені.

Заява обґрунтована тим, що виконавчий лист щодо ОСОБА_1 передано на примусове виконання до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, а щодо ОСОБА_2 до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ПАТ "УкрСиббанк".

08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладений Договір про купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до Додатку №1 якого до АТ "Дельта Банк" став новим кредитором.

Постановою державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 14 липня 2013 року виконавчий документ повернуто стягувачу.

Постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28 листопада 2013 року виконавчий документ повернуто стягувачу.

Зазначає, що у зв`язку із застосуванням до нового кредитора заходів згідно із Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження тимчасової адміністрації, початок процедури ліквідації), вивільнення значної кількості працівників, ускладнилась можливість своєчасного контролю за виконанням судових рішень та пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині неналежного повідомлення скаржника, судом апеляційної інстанції установлено наступне.

З матеріалів справи убачається, що листування із скаржником в провадженні по заяві здійснювалось за адресою: АДРЕСА_1 . Така адреса була вказана у договорі про надання кредиту, позовній заяві, та згідно даних копії паспорту скаржника (а.с.69) була місцем реєстрації проживання до 06 жовтня 2009 року.

З 26 листопада 2009 року зареєстрованим місцем проживання скаржника є квартира АДРЕСА_2 . Така адреса була вказана скаржником у заяві про перегляд заочного рішення від 24 січня 2011 року, отже є адресою, яка мала б використовуватися судом для листування із ОСОБА_1 .

Поряд з цим, при здійснені провадження за заявою про заміну сторони листування з ОСОБА_1 здійснювалось за першою адресою, судові відправлення повертались без вручення.

Зазначене вказує на те, що скаржник не була обізнана про розгляд заяви та про постановлення ухвали.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки вимоги закону про повідомлення учасника про розгляд справи не дотримані, ухвала в оскарженій частині підлягає скасуванню.

З матеріалів справи убачається, що 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладений Договір про купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до Додатку №1 якого до АТ "Дельта Банк" став новим кредитором за зобов`язаннями, що виникли у зв`язку із укладенням договору про надання споживчого кредиту №0 від 07 липня 2008 року, з приводу якого ухвалено рішення у цій справі.

Статтею 55 ЦПК України унормовано, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

В частині вирішення вимог про заміну сторони правонаступником ухвала суду не оскаржується, відтак не є предметом апеляційного перегляду.

Вирішуючи питання за заявою в частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, апеляційним судом установлено наступне.

Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання унормовано статтею 433 ЦПК України, якою визначено:

1. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

2. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

3. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

4. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Постановою державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 14 липня 2013 року у виконавчому провадженні №30097129 щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення суми боргу виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 8 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України "Про виконавче провадження". В постанові зазначено, що борг стягнуто частково за рахунок реалізації майна.

Постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28 листопада 2013 року у виконавчому провадженні №37763739 щодо боржника ОСОБА_2 про стягнення суми боргу виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження". В постанові зазначено, що у боржника не виявлено майна чи доходів.

Зазначені постанови прийняті відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21 квітня 1999 року, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року, крім статті 4, у зв`язку із набуттям 05 жовтня 2016 року чинності Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Відповідно до окремих положень статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21 квітня 1999 року:

1. Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно;

5. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Стаття 22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21 квітня 1999 року визначала, що виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.

Пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII установлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 міг бути пред`явлений до виконання в межах строку до 14 липня 2014 року, оскільки у зв`язку із набранням чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII трирічний строк з моменту прийняття постанови від 14 липня 2013 року не охоплювався цим законом.

Виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 міг бути пред`явлений до виконання в межах строку до 28 листопада 2016 року включно, оскільки у зв`язку із набранням чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII трирічний строк з моменту прийняття постанови від 28 листопада 2013 року був охоплений цим законом.

Також установлено, що у відповідності до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Апеляційний суд зазначає, що метою статті 433 ЦПК України, якою унормовано питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором.

Матеріали справи дають підстави уважати про те, що ПАТ "Дельта Банк", отримавши виконавчі листи та маючи всі можливості і засоби для реалізації свого права пред`явлення виконавчих листів до виконання, свідомо не вчиняв дій щодо виконання в примусовому порядку судового рішення. При цьому, заявником не наведено причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Стягувачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин ускладнення діяльності банківської установи, наявності об`єктивних та суттєвих обставин, які б перешкоджали вчасному пред`явленню виконавчих листів до виконання, не мотивовано зв`язок між запровадженням тимчасової адміністрації та пропуском установленого строку, який є значним.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, при вирішенні питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не визначився з причинами пропуску цього строку, формально вказавши, що причини є поважними. Відтак це судове рішення не можна уважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року в частині вирішення заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2011 року - скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

В задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2011 року по цивільній справі №2-731/11 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором споживчого кредиту, процентів за користування кредитом та пені - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова