КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 358/1856/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіхтенко С.О.
Провадження № 22-ц/824/5973/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» на рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» про витребування земельних ділянок,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» (далі - ПОСП «Іванівське»), які в ході розгляду справи уточнювала, про витребування земельних ділянок. Зазначає, що вона є власником земельної ділянки, площею 2,1968 га, з кадастровим номером: :02:004:0035, та земельної ділянки, площею 2,979 га, з кадастровим номером: :02:003:0001, що розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані земельні ділянки незаконно вибули з її володіння і розпорядження у володіння ПОСП «Іванівське», оскільки невідомою особою від її імені 15 серпня 2013 року було укладено з ним два договори оренди вказаних земельних ділянок, які були зареєстровані 23 травня 2017 року КП «Центр розвитку інвестицій Васильківського району». Договори оренди з ПОСП «Іванівське» вона не укладала, про оренду її земельних ділянок дізналася у вересні 2018 року, коли представник відповідача запросив її отримати орендну плату. ОСОБА_1 просила витребувати з незаконного володіння ПОСП «Іванівське» належні їй на праві власності дві земельні ділянки.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ПОСП «Іванівське» усунути порушення прав у володінні і користуванні двома ділянками, витребувавши їх, які належать ОСОБА_1 , та повернути ОСОБА_1 належні їй земельні ділянки: земельну ділянку, площею 2,1968га, з кадастровим номером :02:004:0035, належну позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №284843, виданого 11 вересня 2006 року Богуславською РДА Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №00023; та земельну ділянку, площею 2,979 га, з кадастровим номером :02:003:0001, належну позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №746646, виданого 17 грудня 2009 року Богуславською РДА Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №84, що розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнуто з ПОСП «Іванівське» на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати в сумі 704,80 грн. сплаченого судового збору та 10 000,00 грн. витрат за надання правової допомоги.

В апеляційній скарзі ПОСП «Іванівське» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. ПОСП «Іванівське» не було належним чином повідомлене про розгляд справи. ОСОБА_1 змінила предмет та підстави позову після закінчення підготовчого провадження, що є недопустимим. Вважає недоведеними посилання ОСОБА_1 , що вона не укладала договорів оренди земельних ділянок, а ПОСП «Іванівське» спростовувало вказаний факт. Суд не надав оцінки тому, що позов заявлений з пропуском строку позовної давності. Апелянт вважає, що суд необґрунтовано стягнув на користь позивача витрати на оплату правової допомоги у розмірі 10 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу представника ПОСП «Іванівське» залишено без задоволення, а рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року задоволено частково касаційну скаргу ПОСП «Іванівське». Постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Верховний Суд виходив з того, що відповідач ПОСП «Іванівське» не було належним чином повідомлене про розглядсправисудом першої інстанції 25 жовтня 2019 року.

В судове засідання представника ПОСП «Іванівське» не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Представник ОСОБА_1 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,1968га, з кадастровим номером :02:004:0035 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №284843, виданого 11.09.2006 року Богуславською РДА Київської області, та земельної ділянки площею 2,979 га, з кадастровим номером :02:003:0001, належну позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №746646, виданого 17.12.2009 року Богуславською РДА Київської області. Вказані земельні ділянки розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області (а.с.10,11).

Відповідно до інформаційних довідок №145885433 і №1458859 23 травня 2017 року Державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Куліковою О.Є. зареєстровано право за ПОСП «Іванівське» оренди земельної ділянки площею - 2,1968 га, кадастровий номер :02:004:0035, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, і земельна ділянка площею - 2,979 га, кадастровий номер :02:003:0001, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області. Підставою реєстрації зазначені укладені між ПОСП «Іванівське» та ОСОБА_1 договори оренди від 15 серпня 2013 року.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання ПОСП «Іванівське» усунути порушення прав у володінні і користуванні належними ОСОБА_1 двома земельними ділянками, витребувавши їх у ПОСП «Іванівське».

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом та право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до положень ч. 2, ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як було встановлено, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,1968га, з кадастровим номером :02:004:0035, та земельної ділянки площею 2,979 га, з кадастровим номером :02:003:0001, які розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області.

ОСОБА_1 зазначила, що не укладала договорів оренди земельних ділянок з ПОСГ «Іванівське» від 15.08.2013, про те, що ПОСГ «Іванівське» заволоділо її земельними ділянками дізналася лише у вересні 2018 року.

При цьому, матеріали справи не містять договорів оренди земельних ділянок укладених між ОСОБА_1 та ПОСП «Іванівське». Наявність запису права оренди в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не може бути достатнім доказом факту укладення таких договорів.

Вважаючи, що право оренди належних ОСОБА_1 земельних ділянок ПОСП «Іванівське» набуло на законних підставах, апелянт не надав суду доказів укладання з позивачкою відповідного договору і наголошував на тому, що ОСОБА_1 не заявляла суду клопотання про витребування договорів оренди у відповідача. Разом з тим, факт виникнення законного права користування земельними ділянками ОСОБА_1 мав довести саме відповідач.

До апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ПОСП «Іванівське» долучило копії списків осіб на видачу орендної плати за земельний пай в ПОСП «Іванівське», які на думку апелянта, підтверджують факт отримання ОСОБА_1 орендної плати за земельні ділянки. Надані відповідачем документи не підтверджують укладення договорів оренди та їх умов, зокрема, щодо предмета та строку оренди. ОСОБА_1 заперечувала факт отримання нею орендної плати від ПОСП «Іванівське» за договорами оренди спірних земельних ділянок .

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 заперечується факт укладення договорів оренди земельних ділянок з відповідачем, в ході розгляду справи не встановлено правомірність набуття права оренди ПОСП «Іванівське», суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що позивачкою було пропущений строк позовної давності.

Як зазначила ОСОБА_1 , про те, що ПОСГ «Іванівське» заволоділо її земельними ділянками вона дізналася лише у вересні 2018 року. З позовом до суду ОСОБА_1 звернулася в грудні 2018 року.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону щодо можливості зміни позивачем предмету та підстав позову лише до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання.

За результатами розгляду касаційної скарги ПОСГ «Іванівське» на рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, яка містила посилання на аналогічне порушення судом першої інстанції положень ЦПК, Верховний Суд направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відтак, за висновком суду касаційної інстанції наявні процесуальні порушення можуть бути усунуті апеляційним судом. Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійсно допустив порушення положень цивільного процесуального законодавства, прийнявши після закінчення підготовчого судового засідання позовну заяву ОСОБА_1 про зміну предмету та підстав позову. Оскільки суд прийняв рішення за результатами розгляду змінених ОСОБА_1 позовних вимог, суд апеляційної інстанції може перевірити лише правильність його висновків по суті та позбавлений процесуальної можливості повертати без розгляду позовні вимоги, щодо яких суд прийняв рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про витребування належних ОСОБА_1 земельних ділянок, ПОСГ «Іванівське» не надало належних та допустимих доказів виникнення у нього законного права користування спірними земельними ділянками. Відтак, апелянт не спростував правильності висновків суду першої інстанції щодо законності та обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 по суті.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення питання про відшкодування понесених позивачкою витрат на правничу допомогу.

Дійшовши висновку про задоволення позову, суд з урахуванням ст. 141 ЦПК України дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 документально підтверджених витрат по оплаті правничої допомоги в сумі 10 000 грн.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

ПОСП «Іванівське» не доведено, що заявлений до відшкодування розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; та значенням справи для позивачки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не убачає підстав для скасування або оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» залишити без задоволення, а рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.