Дата документу 03.03.2021
Справа № 334/1257/21
Провадження № 2-н/334/194/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03 березня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 року заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ, в обґрунтування якої зазначив, що боржниця проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є користувачем послуг, які надає заявник за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.03.2018р. по 07.11.2019р. у розмірі 2853,37 грн.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-хвідсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктами 3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.1, 2 ст.29 Закону України від 24.06.2004 №1875-IV, договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем.

У заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» зазначає адресу проживання боржника: АДРЕСА_1 , та що боржник є користувачем послуг, які надано заявником за адресою: АДРЕСА_2 , однак не надає доказів на підтвердження вказаної обставини. Період за який утворилась заборгованість зазначено з 01.03.2018р. по 07.11.2019р. та розрахунок заборгованості надано за період з березня 2018 року по лютий 2021 року у розмірі 2853,37 грн. Крім того заявник зазначає, що боржником здійснювалась оплата за поставлений природній газ за адресою споживання: АДРЕСА_2 на загальну суму 247,41 грн. до 07.11.2019 року, але розрахунок заборгованості цих відомостей не містить.

Таким чином, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки до заяви не надано документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, що відповідно до ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.