Справа № 758/1483/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчак М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Пацьора А. М.,

представника відповідача Мельніченка О.Д.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та заподіяних збитків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», в якому просить стягнути з ПрАТ СК «АРСК» на його користь: матеріальні збитки в розмірі 14 423, 50 грн.; моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.; втирати по оплаті юридичних послуг в розмірі 7 830,00 грн. та судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

Позивач посилається на те, що 14.11.2020 близько 11 год. 00 хв. по вул. Здолбунівська, 17, в м. Києві, на парковці магазину «Ашан», водій Руда Стела, керуючи автомобілем марки «Пежо 208», д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила дорожнього руху та здійснила наїзд на припаркований належний йому автомобіль марки «Шевроле Круиз», д.н.з. НОМЕР_2 .

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дорожня транспортна пригода сталася за участю лише забезпечених транспортних засобів, травмовані (загиблі) люди відсутні,

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована у АТ «СК «АРКС», що підтверджується полісом № ЕР201117752.

Відповідно до зазначеного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії Договору з 25.09.2020 по 24.09.2021 включно.

Він звернувся до відповідача із заявою про відшкодування майнового збитку. Однак, відповідачем відшкодовано лише частину заподіяної шкоди, а саме в розмірі 8 112, 50 грн. З розміром сплаченого відшкодування не погоджується, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із п. 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що 14.11.2020 близько 11 год. 00 хв. по вул. Здолбунівська, 17, в м. Києві, біля магазину «Ашан», водій Руда Стела, керуючи автомобілем марки «Пежо 208», д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила дорожнього руху та здійснила наїзд на автомобіль марки «Шевроле Круиз», д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у АТ «СК «АРКС», що підтверджується полісом № ЕР201117752.

Відповідно до зазначеного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії Договору з 25.09.2020 по 24.09.2021 включно.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про відшкодування майнового збитку.

Відповідно до ремонтної калькуляції, вартість відновленого ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Шевроле Круиз», д.н.з. НОМЕР_2 , складав 8 112,50 грн.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, означених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі пізнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

09.12.2020 року відповідач ОСОБА_1 погодив розмір страхового відшкодування та подав Страховику заяву про виплату страхового відшкодування, в якій вказав банківські реквізити для виплати страхового відшкодування.

АТ «СК «АРКС» склав страховий акт №ARX2677394 від 09.12.2020 та перерахував на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 8 112,50 грн., про що його було повідомлено листом № 06850/14 від 09.12.2020.

31.12.2020 року АТ «СК «АРКС» отримало Претензію ОСОБА_1 від 30.12.2020 щодо незгоди з розміром виплаченого страхового відшкодування та вимогою сплатити вартість матеріального збитку у розмірі 14 423,50 грн., з посиланням на надання копії калькуляції від 24.12.2020, згідно якої вартість відновленого ремонту ТЗ складає 22 536, 00 грн.

Відповідно до ст. 36 вищевказаного Закону, страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядається в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом

Відповідно до постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки « слідує, оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка…..

На переконання суду відповідачем АТ «СК «АРКС» в повній відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та у встановлений законом строк був оглянутий автомобіль «Шевроле Круиз», д.н.з. НОМЕР_2 ,

В подальшому був проведений розрахунок страхового відшкодування, та погоджений з ОСОБА_1 його розмір, після чого проведено виплату страхового відшкодування.

Для визначення розміру матеріального збитку, завданого потерпілому внаслідок пошкодження ТЗ було замовлено автотоварознавче дослідження, результатом якого наявний Висновок № 485/250, відповідно до якого був проведений розрахунок з відповідачем ОСОБА_1 .

Калькуляція від 24 грудня 2020 року, яка складена ТОВ «Крафтмор Україна», згідно з якою вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 22 536 гривень, суд оцінює даний доказ критично, оскільки в калькуляції не застосовано коефіцієнт фізичного зносу до вартості відновлювального ремонту, як це передбачено нормами спеціального закону.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (частина перша статті 1188 ЦК України).

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не безпосередньо на особу, яка заподіяла таку шкоду, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини особи, яка завдала шкоди.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоро`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність моральної шкоди.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження факту заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди позивач не надав.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Що стосується відшкодування витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 7 830, 00 грн., то за правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно п.2 ч.2ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позову - на позивача.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1187,1166, 1167, 1194 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та заподіяних збитків, та моральної шкоди залишити без задоволення.

Повний текст рішення складений 06.04.2021.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та заподіяних збитків.

Повний текст рішення складений 06.04.2021.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя М. М. Головчак