Провадження № 2-з/389/18/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,

при секретарі - Чукановій О.А.,

за участю представника позивача - адвоката Бема Ю.Ю. та представника відповідача - адвоката Майданюка С.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області заявуПриватного сільськогосподарського підприємства «Обрій» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться справа ЄУН 389/11/21 (№2/389/5/21) за позоною заявою Приватного сільськогосподарського підприємства «Обрій» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 17 листопада 2020 року номер запису про інше речове право 39285687 загальною площею 3,9448 га, кадастровий номер :02:000:0377, що знаходиться на території Цибулівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Росток», а також визнати укладеною Додаткову угоду до договору оренди землі від 07 серпня 2009 року.

Ухвалою суду від 19 січня 2021 року у справі ЄУН 389/11/21 (№2/389/5/21) відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання на 02 березня 2021 року.

02 березня 2021 року підготовчий розгляд справи не відбувся, засідання відкладено на 06 квітня 2021 року.

05 квітня 2021 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: зупинити дію оскаржуваного договору оренди земельної ділянки від 17 листопада 2020 року, площею 3,94 га з кадастровим номером :02:000:0377, про що свідчить номер запису про інше речове право 39285687 від 20 листопада 2020 року укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «Росток», , терміном на 25 років з правом пролонгації, до кінця розгляду справи по суті; заборонити відповідачу по справі вчиняти будь-які дії щодо подальшого розпорядження земельною ділянкою площею 3,94 га з кадастровим номером :02:000:0377, до кінця розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви вказано, що у зв`язку з не укладенням додаткової угоди про поновлення договору оренди землі у місячний термін, ПСП «Обрій» подано вказаний вище позов до ОСОБА_1 про поновлення договору оренди землі на підставі положень ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» шляхом реалізації переважного права орендаря на його поновлення. ОСОБА_1 фактично з надуманих підстав ухиляється від укладення додаткової угоди, що свідчить про його недобросовісні дії, які можуть істотно ускладнити і навіть унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав орендаря, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Діяльність ПСП «Обрій» пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції, яка передбачає своєчасний обробіток земельної ділянки, внесення добрив, здійснення посіву сільськогосподарської культури та інше. Відповідачем наразі подано до суду заяву про зупинення провадження в справі у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, так як він прийнятий на військову службу за контрактом, його кінцевий термін перебування на дійсній військовій службі фактично не відомий. Затягування розгляду справи з боку відповідача може призвести до небажаних втрат та за умови задоволення позовних вимог, може призвести до ускладнення виконання рішення суду. Зупинення дії оскаржуваного договору оренди землі може пришвидшити розгляд справи по суті. Зареєстроване право оренди землі між ОСОБА_1 та СФГ «Росток», терміном на 25 років з правом пролонгації, порушує безпосередньо права позивача ПСП «Обрій. Фактично відбулася зміна фактичного користувача земельної ділянки, яка до цього часу обробляється позивачем. Зміна користувача земельної ділянки може призвести до ускладнення виконання рішення суду та можливої втрати врожаю озимої пшениці.

З огляду на те, що підготовче засідання з розгляду справи за позовною заявою призначене на 06 квітня 2021 року, а заява про забезпечення позову надійша до суду 05 квітня 2021 року та повинна розглядатися судом не пізніше двох днів з дня її надходження, судом прийнято рішення пророзгляд заяви про забезпечення позову в межах призначеного підготовчого засідання за справою.

Представник позивача у підготовчому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про забезпечення позову. А на випадок забезпечення позову судом, подав заяву про зустрічне забезпечення позову, в якій просить вжити заходи зустрічного забезпечення в рамках цивільної справи шляхом зобов`язання ПСП «Обрій» покласти на депозитний рахунок Знам`янського міськрайонного суду грошову суму 188166 грн. 68 коп. (сума недоотриманої вигоди, яка може бути спричинена у випадку забезпечення позову за заявою ПСП «Обрій»).

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши заяви про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення, та оглянувши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову позивач зокрема просить зупинити дію договору оренди земельної ділянки від 17 листопада 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «Росток», щодо земельно ділянки площею 3,94 га з кадастровим номером :02:000:0377.

При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів спір між сторонами виник з приводу вказаної земельної ділянки та позивач просить суд визнати недійсним договір оренди цієї земельної ділянки від 17 листопада 2020 року, що укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Росток», недійсним.

Відповідно до ст.216, ст.236 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою. Нікчемний правочин або визнаний судом не дійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначена норма закону містить пряму заборону суду вживати заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного договору оренди земельної ділянки, про яке просить позивач по суті припинить права відповідача, передбачені договором оренди, та надасть перевагу позиції позивача, ще до моменту вирішення справи по суті. Також зупинення дії договору оренди землі позбавить господарство, з яким відповідачем укладено вказаний договір на весь час вирішення спору використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та перешкоджатиме здійсненню ним підприємницької діяльності, як юридичної особи, з якою відповідач уклав договір оренди, який на даний час є чинним і презумпція правомірності якого у встановленому законом порядку не спростована. Такий спосіб забезпечення позову є тотожним визнанню недійсним договору оренди, а тому в силу приписів ч.10 ст.150 ЦПК України не може бути застосований. До того ж, позовна вимога про недійсність правочину, полягає у констатації цього факту. Судове рішення про визнання договору недійсним, не підлягає примусовому виконанню, а тому думка позивача про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову як зупинення дії оскаржуваного договору оренди землі ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, є хибною.

Доводи позивача, про те, що земельна ділянка, яка передана відповідачем в оренду іншій особі, до цього часу обробляється ним (засіяна озимою пшеницею) суд не приймає до уваги, оскільки доказів на підтвердження цього суду не надано. Разом з цим, землекористувачі мають право володіти, користуватися та самостійно розпоряджатися посівами і насадженнями сільськогосподарських та інших культур на земельній ділянці, що належить їм на праві користування, а також виробленою на ній сільськогосподарською продукцією рослинного та тваринного походження, але за умови, що ці посіви, насадження були здійснені за рахунок коштів саме цього землекористувача, а не його попередника. Якщо орендодавець відмовлятиметься врегулювати спір у добровільному порядку та вчинятиме дії, направлені на самостійний обробіток ділянки або передачу її в користування іншій особі, орендар вправі звернутися до суду за захистом своїх прав.

Заява в частині забезпечення позову шляхом заборони відповідачу по справі вчиняти будь-які дії щодо подальшого розпорядження земельною ділянкою, також задоволенню не підлягає, з огляду на те, що відповідач у листопаді 2020 року розпорядився своєю ділянкою передавши її в оренду строком на 25 років, і укладений договір оренди окрім позивача ніким не оспорюється. Ринок землі на відчуження земель сільськогосподарського призначення наразі не відкрито.

Заява відповідача про зустрічне забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258- 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного сільськогосподарського підприємства «Обрій» про забезпечення позову у цивільній справі ЄУН 389/11/21 (№2/389/5/21), відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Майданюка С.І. про зустрічне забезпечення, відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Повний текст ухвали складено 09 квітня 2021 року.

Суддя Г.В. Берднікова