Провадження № 2/643/1864/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 34400 грн. та моральної шкоди в сумі 280000 грн., завданої внаслідок кримінального правопорушення. Позовні вимоги мотивував тим, що ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19 травня 2020 року закрито кримінальне провадження в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, за скоєння ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Потерпілим за вказаним кримінальним правопорушенням є позивач. Внаслідок нанесених позивачу тілесних ушкоджень в область паху, під час вчинення кримінального правопорушення відповідачем, 02.05.2020 року позивач був вимушений звернутися до лікаря. Діагноз поставлений лікарем пахова грижа. Вважає, що нанесені відповідачем травми є в причинному зв`язку з настанням у нього захворювання. Добровільно відповідач шкоду не відшкодовує. Тому позивач просить стягнути матеріальну шкоду від злочину в сумі 34400 грн., а також внаслідок незаконних дій відповідача позивач зазнав моральної шкоди через порушення звичного ритму життя, яку оцінює в 280000 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Представником відповідача - адвокатом Олійник О.А. надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зазначив, що пошкодження, на які посилається позивач, не мають відношення до зазначених подій, позивачем не доведено, що наявні пошкодження знаходяться в причинному зв`язку з подією, яка відбулася 22.09.2017 року. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19 травня 2020 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрито, останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Судом встановлено, що протиправними діями ОСОБА_2 позивачу спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на лівій руці.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Пленум ВСУ роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.»

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдана не з його вини.

При цьому, потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка, відповідно до закону, зобов`язана відшкодувати шкоду.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З аналізу наведених вимог закону можна дійти висновку про те, що позивач повинен надати докази, як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому матеріальної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і елекронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Однак, на думку суду, позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме: причинний зв`язок між діями відповідача та захворюванням позивача, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 34400 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.ст.23,1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд визнає аргументованими доводи позивача щодо спричинення йому моральної шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку із нанесенням йому відповідачем тілесних ушкоджень, які встановлені ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19.05.2020 року. Так позивач відчув фізичний біль під час ушкодження його здоров`я, переніс стресову ситуацію, також неправомірні дії відповідача потягли за собою відчуття дискомфорту через отримані травми, погіршення стану здоров`я. Таким чином, порушився звичний уклад життя позивача.

Разом з тим, позивачем у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, викликаних діями відповідача, саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позов у цій частині вимог підлягає частковому задоволенню, враховуючи при визначені розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди принципи розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань, на підставі яких визначає достатнім розміром відшкодування спричиненої внаслідок вчинення кримінальним правопорушенням моральної шкоди в сумі 40000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40000 (сорока тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.В.Єрмак