Номер провадження 22-ц/804/795/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року

м. Бахмут

справа № 234/21051/19

провадження № 22-ц/804/795/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Місто Банк»,

третя особа ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 01 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» про стягнення суми банківського вкладу, третя особа ОСОБА_3 (суддя Лутай А.М.) ухваленого в приміщенні суду в місті Краматорськ Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» (далі ПАТ «Місто Банк») про стягнення суми банківського вкладу.

Позов мотивовано тим, що 20 вересня 2018 року між нею ( ОСОБА_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Місто Банк» (надалі ПАТ «Місто Банк»/або Банк), відповідачем у справі, був укладений договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поновлення з виплатою відсотків щомісячно без права дострокового повернення №GВ_КМ/0924/UАН, відповідно до якого вона ( ОСОБА_1 ) передала, а Банк отримав суму вкладу в розмірі 67974,00 грн, зі строком зберігання з 20 вересня 2018 року до 24 вересня 2019 року, з відсотковою ставкою - 17,75% річних. На виконання умов Договору 20.09.2018р ОСОБА_1 був зроблений вклад в сумі 67974,00 грн, про що свідчить квитанція №CASH_31946. Свої вимоги мотивує тим, що після закінчення строку договору, 30.09.2019р вона ( ОСОБА_1 ) звернулася до відповідача з вимогою повернути суму депозитного вкладу у зв`язку з закінченням строку Договору, але отримала відмову. Вказує, що відповідач своїм листом від 30.10.2019 року за №1397 повідомив, що між нею ( ОСОБА_1 ) та відповідачем спірний договір не укладався так як договір був підписаний неуповноваженою особою, а відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами підлягають розгляду в судовому порядку. Зазначає, що дійсно, вищевказаний договір був підписаний її ( ОСОБА_1 ) батьком - ОСОБА_2 , але на її ( ОСОБА_1 ) користь. Зі своєї сторони відповідачем також був схвалений договір, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача та його печатка на договорі. Вказує, що наразі їй потрібні кошти та виникла необхідність зняти кошти з депозитного рахунку. Вона зверталася до відповідача у телефонному режимі та просила повернути їй суму вкладу, але їй було відмовлено та роз`яснено, що кошти їй будуть повернені тільки за рішенням суду.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь суму банківського вкладу у розмірі 67974,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01 грудня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Місто Банк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу за Договором банківського вкладу № GB KM/0924/UAN від 20.09.2018, у розмірі 67974 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ПАТ «Місто Банк» просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ПАТ «Місто Банк» мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неповно досліджено всі обставини справи та порушено норми матеріального права.

Зазначає, що позивач спірний договір не підписувала, в день укладення договору банківського вкладу в банку була відсутня, квитанцію від 20.09.2018 року до договору про внесення коштів в касу банку позивач не підписувала та коштів не вносила.

Звертає увагу, що відповідно до змісту довіреності ОСОБА_1 довірила своєму батькові розпорядження коштами, які розміщено в Краматорському відділенні АТ «Місто Банк», проте право підписувати договір банківського вкладу йому надано не було.

Посилається на положення статтей 203, 207, 236, 1059, 1958, 1059 ЦК України, та зазначає, що на підставі даних норм договір №GB_KM/0924/UAH від 20.09.2018 року не відповідає вимогам закону та нормативно-правовим актам Національного банку України про порядок укладання сторонами договору банківського вкладу (депозиту) в письмовій формі.

Крім того, посилається на положення статтей 215, 640, 1058, 1059 ЦК України та зазначає, що у спірних правовідносинах майно, а саме гроші у вклад, передання яких відповідно до законодавства необхідно для вчинення правочину банківського депозиту передано не було, у касовому документі позивача вказано неіснуючий рахунок, який відсутній в АТ «Місто Банк» і на який гроші не надходили і не могли надходити. Зазначене свідчить про те, що спірний договір не є укладеним.

Оскільки договір №GB_KM/0924/UAH від 20.09.2018 року не набрав юридичної сили, то він не створює жодних юридичних наслідків для сторін, які його підписали.

Також зазначає, що Банк звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень колишнім начальником Краматорського відділення АТ «Місто Банк » щодо незаконних дій, пов`язаних із укладанням депозитних договорів, відкрито кримінальне провадження, одних із епізодів якого є правовідносини між Банком та позивачем з приводу спірного депозитного договору.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018року між вкладником ОСОБА_1 та ПАТ «Місто Банк» в особі начальника Краматорського відділення AT «Місто Банк» Красніковою Ю.С. укладено Договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення, за умовами якого ОСОБА_1 передала Банку 67974,00 грн на зберігання строком з 20 вересня 2018 року до 24 вересня 2019 року, з відсотковою ставкою - 17,75% річних. Договір містить паспортні дані ОСОБА_1 , скріплений підписами ОСОБА_4 , яка діяла від імені Банку на підставі Довіреності № 22 від 01 лютого 2018 року і вкладника ОСОБА_1 , а також скріплений відтиском печатки Краматорського відділення Публічного акціонерного товариства «Місто Банк».

Згідно змісту довіреності на розпорядження грошовими коштами №1 від 20.09.2018р за Договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті «Вклад без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без дострокового повернення» №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р, ОСОБА_1 цією довіреністю надає ОСОБА_2 всі повноваження на розпорядження коштами, які розміщені нею в Краматорському відділенні АТ «Місто банк», МФО 328760, на депозитному рахунку № НОМЕР_1 за Договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті» №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р у тому числі із правом внесення додаткових коштів, одержання нарахованих відсотків та зняття коштів з депозитного вкладу. В довіреності зазначені паспортні дані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які співпадають з відомостями, зазначеними у паспортах позивачки та третьої особи, а також начальником Краматорського відділення АТ «Місто Банк» Красниковою Ю.С. на довіреності засвідчено підпис ОСОБА_1 з проставленням штампу банку із зазначенням реквізитів останнього.

У судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що зазначені договір та довіреність від імені вкладника ОСОБА_1 підписано ОСОБА_2 (батьком позивача).

У квитанції №CASH_31946 від 20.09.2018р відображена інформація про здійснення касової операції 20.09.2018 року по внесенню ОСОБА_1 готівки у сумі 67974,00 грн на депозитний рахунок № НОМЕР_2 згідно договору №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р ( ОСОБА_1 ), квитанція скріплена підписом касира та бухгалтера Банку, а також містить відтиск штампу Банку із зазначенням реквізитів останнього.

30.09.2020 року позивач звернулась до Краматорського відділення АТ «Місто Банк» з заявою про та повернення суму вкладу у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Листом від 30.10.2020 року №1397 банк повідомив позивачці про те, що відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами, підлягають розгляду в судовому порядку.

Згідно довідки Банку від 27.01.2020р №44 та №46 рахунок зазначений в квитанції №CASH_31946 №0001 в САБ «Мебіус Банк» ніколи не відкривався та відсутня будь-яка інформація та облікові дані про зазначений депозитний договір в програмному комплексі обліку банківських операцій САБ «Мебіус-Банк».

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційну скаргу ПАТ «Місто Банк» слід залишити без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову складає 67974, 00 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що споживач не повинен нести втрати та зазнавати незручності через вади та недоліки в оформленні документів, допущені працівниками банку, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій в силу пункту 174 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, а тому оскільки відповідальним працівником Банку не було перевірено повноваження ОСОБА_2 на укладення договору банківського вкладу, підписано даний договір та прийнято від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 67974 грн. Враховуючи викладене, дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується такими висновками суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції відповідно до Договору банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р між вкладником ОСОБА_1 та ПАТ «Місто Банк» в особі начальника Краматорського відділення AT «Місто Банк» Красніковою Ю.С. укладено Договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення, за умовами якого ОСОБА_1 передала Банку 67974,00 грн на зберігання строком з 20 вересня 2018 року до 24 вересня 2019 року, з відсотковою ставкою - 17,75% річних. Договір містить паспортні дані ОСОБА_1 , скріплений підписами ОСОБА_4 , яка діяла від імені Банку на підставі Довіреності № 22 від 01 лютого 2018 року і вкладника ОСОБА_1 , а також скріплений відтиском печатки Краматорського відділення Публічного акціонерного товариства «Місто Банк». (а.с. 7-8)

Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката та іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно пункту 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, яка діяла на час укладення Договору, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Пункт 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003р №492, передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно до пункту 2.1 та пункту 2.3 глави 2 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 №492 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) банкам забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки. Банки зобов`язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, установленому законодавством України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та нормативно-правовим актом Національного банку з питань фінансового моніторингу. Рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації та верифікації банком. Банк під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані про цього клієнта, передбачені статтею 9 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Як встановлено судом першої інстанції відповідно до Договору банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р між вкладником ОСОБА_1 та ПАТ «Місто Банк» в особі начальника Краматорського відділення AT «Місто Банк» Красніковою Ю.С. укладено Договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення, за умовами якого ОСОБА_1 передала Банку 67974,00 грн на зберігання строком з 20 вересня 2018 року до 24 вересня 2019 року, з відсотковою ставкою - 17,75% річних. Договір містить паспортні дані ОСОБА_1 , скріплений підписами ОСОБА_4 , яка діяла від імені Банку на підставі Довіреності № 22 від 01 лютого 2018 року і вкладника ОСОБА_1 , а також скріплений відтиском печатки Краматорського відділення Публічного акціонерного товариства «Місто Банк». (а.с. 7-8).

Згідно квитанції №CASH_31946 від 20.09.2018р ОСОБА_1 внесено готівку у сумі 67974 грн на депозитний рахунок № НОМЕР_2 згідно договору №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р ( ОСОБА_1 ), квитанція скріплена підписом касира та бухгалтера Банку, а також містить відтиск штампу Банку із зазначенням реквізитів останнього (а.с. 10).

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц суди мають у порядку, передбаченому процесуальним законом, перевіряти доводи сторін і досліджувати докази стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, враховуючи, що недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору. Отже, беручи до уваги зазначений висновок й обставини, встановлені судами у справі № 463/5896/14-ц, Велика Палата Верховного Суду вважає, що, укладаючи договір банківського вкладу, сторони дотримали його письмової форми. Відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Необлікування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами відповідного договору банківського вкладу (депозиту) його письмової форми. Окрім того, за змістом частини першої статті 1058 ЦК України договір банківського вкладу є реальним договором, тобто вважається укладеним у разі прийняття банком від вкладника або від третьої особи на користь вкладника грошової суми. Такі дії вкладника чи третьої особи в його інтересах є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника з`являється право вимагати від банку повернення суми вкладу та виплати відсотків на неї, а у банку - відповідні обов`язки. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) та банку (боржника) (див. також висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 квітня 2016 року у справі № 6-352цс16). Велика Палата Верховного Суду вважає, що апеляційний суд правильно вказав, що наведений висновок Верховного Суду України не суперечить його висновкам у справах № 6-17цс12 і № 6-118цс14, які Верховний Суд України у справі № 6-352цс16 врахував, формуючи підхід до застосування норм матеріального права у правовідносинах, що виникли у вкладника з банком внаслідок викрадення/привласнення працівниками останнього коштів під час виконання ними їх службових обов`язків. (1.2) Щодо способу захисту прав позивача За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. З огляду на вказане апеляційний суд у резолютивній частині його рішення дійшов правильного висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимоги про визнання договору банківського вкладу нікчемним. Висновки щодо застосування норм права Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (частина перша статті 1059 ЦК України). У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним (частина друга цієї статті). Оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства та/чи умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору. Відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Необлікування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами відповідного договору банківського вкладу (депозиту) його письмової форми.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Висновок суду першої інстанції щодо дотримання письмової форми договору банківського вкладу між сторонами є обґрунтованим, повністю узгоджується з висновками, наведеними у зазначеній Постанові Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах та є обов`язковим для застосування судами.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо недотримання у даному випадку вимог закону щодо письмової форми договору банківського вкладу суперечать наведеним вище вимогам закону та правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, а тому відхиляються апеляційним судом.

Колегія суддів, також погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що саме уповноважений працівник банку, який був зобов`язаний дотримуватися вимог діючого законодавства при укладанні договору, не перевірив повноваження ОСОБА_2 на укладення даного договору, підписав даний договір та прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 67974,00 грн на виконання договору банківського вкладу. Тому, ці обставини ніяким чином не можуть впливати на права позивача на повернення належним йому за таким договором коштів.

30.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Краматорського відділення АТ «Місто Банк» з заявою про та повернення суму вкладу у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Відповідно до частини 2 статті 1060 ЦК України та п.3.3. Постанови НБУ №516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Листом від 30.10.2020 року №1397 банк повідомив позивача про те, що відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами, підлягають розгляду в судовому порядку.

За змістом частини 1 статті 1058 ЦК України договір банківського вкладу є реальним договором, тобто вважається укладеним у разі прийняття банком від вкладника або від третьої особи на користь вкладника грошової суми. Такі дії вкладника чи третьої особи в його інтересах є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника з`являється право вимагати від банку повернення суми вкладу та виплати відсотків на неї, а у банку - відповідні обов`язки. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) та банку (боржника).

Отже, встановивши, що сторонами дотримано письмову форму договору банківського вкладу, наявні документи на підтвердження укладення договору №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р та квитанція №CASH_31946 від 20.09.2018р про внесення ОСОБА_1 вкладу у розмірі 67974,00 грн на депозитний рахунок № НОМЕР_2 згідно договору №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги Банку в тієї частині, що кошти за договором з ОСОБА_1 не були належним чином обліковані Банком, внаслідок неправомірних дій його працівників та Банк звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень колишнім начальником Краматорського відділення АТ «Місто Банк » щодо незаконних дій, пов`язаних із укладанням депозитних договорів, в тому числі і спірного депозитного договору з позивачем, правових висновків суду також не спростовують, оскільки договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з`являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника), а тому з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку спричинена шкода вищезазначеним злочином. Наявність кримінального провадження у даному випадку не може впливати на права вкладника щодо повернення належних йому коштів.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновку суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу ПАТ «Місто Банк» слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 374, 375, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді О.А. Мірута

О.О. Тимченко