Провадження № 4-с/201/12/2021
У Х В А Л А

31 березня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна Олена Валентинівна) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна О.В.) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.№2-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.01.2021р. провадження по справі було відкрито та витребувано матеріали виконавчого провадження (а.с.№15).

В обґрунтування вимог скарги заявник посилався на те, що на примусовому виконанні в Соборному ВДВС у м. Дніпрі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки. Виконавчий лист перебуває за місцем роботи боржника та проводяться відрахування з його заробітної плати. Заявник дізнався, що починаючи з 01.10.2020р. головного бухгалтера за місцем його роботи зобов`язано нарахувати заборгованість в розмірі 85 043грн. 75коп., яка нарахована після продажу заявником власної квартири та отримання від продажу грошових коштів. Разом з тим, заявник вважає такі дії державного виконавця протиправними, оскільки порушено вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 13 Переліку виді доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, який затверджений Постановою КМУ від 26.02.1993р. № 146. Крім того, державним виконавцем не враховано, що максимальний розмір аліментів не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а отже на ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахована заборгованість перевищує такий прожитковий мінімум майже в п`ять разів. Просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) щодо нарахування заборгованості в межах виконавчого провадження № 62027991 у сумі 85 043 грн. 75 коп., яка нарахована як заборгованість у розмірі ј від продажу нерухомого майна та зобов`язати скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи № 62027991 від 30.11.2020р.

31.03.2021р. заявник та його представник Бабак Є.В. (діє на підставі ордеру серія АЕ № 1057344 від 24.02.2021р. - а.с.№22) надали клопотання, в якому підтримали вимоги скарги, просили задовольнити та розглянути справу без сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Крім того, представник заявника не вважав пропущеним строк на оскарження постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, оскільки про наявність розрахунку заборгованості та заборгованості, яка визначена після продажу квартири дізнався лише 15.01.2021р. після отримання відповіді на запит адвоката (а.с.№54).

Крім того, 31.03.2021р. представником заявника надана письмова позиція в суді, яка за змістом збігається зі змістом скарги. Додатково, представник заявника просив врахувати при винесенні ухвали висновок Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.01.2021р. у справі № 758/10761/13-ц (а.с.№55-57).

09.03.2021р. до суду надійшли заперечення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 23.02.2021р. - а.с.№23), в яких він просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що питання правомірності включення до доходу боржника грошових коштів від продажу квартири під час існування виконавчого провадження вирішено Верховним Судом у постанові від 31.07.2020р. № 234/15413/17. Враховуючи, що заявник отримав квартиру на підставі договору дарування і продав її через рік, сплативши податки та збору, то грошові кошти, отримані від такого продажу, входять до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів. Також представник заінтересованої особи зазначив, що заявником помилково визначений максимальний розмір аліментів як 10 прожиткових мінімумів, адже аліменти стягнуті рішенням суду, в той час як такі обмеження стосуються наказного провадження (а.с.№28).

В наданій до суду 31.03.2021р. заяві представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 свої заперечення підтримав, просив залишити скаргу без задоволення. Посилання заявника на постанову Верховного Суду від 25.01.2021р. у справі № 758/10761/13-ц вважав необґрунтованими, адже в цій постанові містяться висновки, які не є подібними до правовідносин, що виникли за скаргою ОСОБА_1 . Також зазначив, що заявник отримав квартиру в дар, тобто це був безумовний приріст його майна безоплатного характеру. Просив розглянути справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами за наявними матеріалами (а.с.№58).

31.03.2021р. до суду надійшли заперечення старшого державного виконавця Савостіної О.В., в яких вона просила в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на правомірність її дій. Зазначила, що під час примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів представником стягувача було повідомлено виконавчу службу про те, що боржник продав квартиру та просив звернути стягнення та нарахувати аліменти на дохід отриманий від продажу квартири. Враховуючи, що рішенням суду аліменти стягнуті з усіх видів заробітку (доходу) і заявник, продавши квартиру, отримав дохід у розмірі 340 175 грн., старшим державним виконавцем правомірно з цієї суми розраховані аліменти та заборгованість по них - 85 043 грн. 75 коп. Також зазначила, що після надходження від стягувача документів про часткове погашення аліментів, розмір заборгованості був зменшений до 78 839 грн. 07 коп. Також зазначила про помилковість позиції заявника щодо обмеження розміру аліментів 10 прожитковими мінімумами, оскільки стягнення відбувається на підставі рішення суду, а не судового наказу (а.с.№44-46).

В наданому 31.03.2021р. клопотанні старший державний виконавець Савостін О.В. просила розглянути справу за її відсутності, в задоволенні скарги просила відмовити та врахувати, що заявником пропущений строк на подачу скарги в частині оскарження постанови про звернення стягнення на заробітну плату (а.с.№59).

За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 247, ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд розглянув скаргу ОСОБА_1 за відсутності сторін і без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами скарги, вивчивши матеріали виконавчого провадження № 62027991, надані старшим державним виконавцем на виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 26.01.2021р., вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, і пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи, що представник заявника в наданому до суду 31.03.2021р. клопотанні зазначив, що з розрахунком заборгованості та включенням до неї ј вартості проданого нерухомого майна, він ознайомився 15.01.2021р. після отримання відповіді на адвокатський запит від 12.01.2021р. (а.с.№ 88-89), отже встановлений 10-тиденний строк на оскарження заявником не пропущений. Просив в задоволенні клопотання старшого державного виконавця Савостіної О.В. про залишення частини вимог скарги без розгляду відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів виконавчого провадження № 62027991 вбачається, що на примусовому виконанні в Соборному ВДВС ПСМУ МЮ (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист № 201/13627/19, виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.№63).

Постановою старшого державного виконавця Савостіної О.В. від 08.05.2020р. за виконавчим листом № 201/13627/19 було відкрито виконавче провадження (а.с.№65-66).

Постановою від 21.09.2020р. для забезпечення реального виконання виконавчого провадження був накладений арешт на все майно боржника (а.с.№73-74).

Постановою старшого державного виконавця Савостіної О.В. від 30.11.2020р. було звернуто стягнення на заробітну плату боржника, яку він отримує в ТОВ «Експрес Плюс» та зобов`язано головного бухгалтера нарахувати заборгованість, починаючи з 01.10.2020р. відповідно до заробітку ( доходу) боржника, а також включити в заборгованість суму у розмірі 85 043 грн. 75 коп. (а.с.№83-84).

Заявник у скарзі оскаржує дії старшого державного виконавця Соборного ВДВС ПСМУ МЮ (м. Дніпро) Савостіної О.В. щодо неправомірного нарахування заборгованості по аліментам з отриманих ним коштів після продажу нерухомого майна та просить скасувати постанову старшого державного виконавця від 30.11.2020р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МУЮ від 02.04.2012р. № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

В матеріалах виконавчого провадження № 62027991 наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.02.2020р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування від 08.02.2019р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Шрамко В.В., серія та номер 437, належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.№70-71).

З наданої заявником копії договору купівлі-продажу від 19.02.2020р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Златовою Н.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1372, вбачається, що ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 та ціна договору становить 340 175грн. (а.с.№36-37, 80-81).

21.02.2020р. заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Батовою Т.С., серія та номер 569, придбали у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_2 і ціна продажу склала 615 012 грн. (а.с.№38-40).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.04.2020р. вбачається, що ОСОБА_1 є власником Ѕ частини кв. АДРЕСА_2 , яку він придбав за договором купівлі-продажу від 21.02.2020р. (а.с.№68-69).

Відповідно до п. 19 ч. 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою КМУ від 26.02.1993р. № 146, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з інших видів заробітку.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до п. 13 Переліку, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Згідно п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого згідно пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 ПК України включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Платник податку, який отримав дохід у вигляді вартості подарованого нерухомого майна, може сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір до нотаріального посвідчення договору дарування нерухомого майна за місцем нотаріального посвідчення такого договору.

Порядок оподаткування доходу, отриманого платником податку як дарунку (або в результаті укладення договору дарування) від фізичних осіб встановлено п. 174.6 ст. 174 розділу IV ПКУ, згідно з яким кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Це може бути як нульова ставка податку (якщо майно отримують у подарунок особи, які є членом сім`ї першого та другого ступеня споріднення (батьки, діти, чоловік або дружина, рідні брати та сестри, дід та бабка з боку матері та батька, онуки)), так і ставка 5 відсотків (якщо майно отримують у подарунок особи, які не є членами сім`ї першого та другого ступеня споріднення). Крім того, сплачується військовий збір за ставками, встановленими ПК України.

Відповідно до п. 172.1 ст. 172 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи об`єкт незавершеного будівництва таких об`єктів, земельну ділянку, на якій розташовані такі об`єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25.01.2021р. у справі № 758/10761/13-ц дійшов висновку, що виручення боржником грошових коштів від продажу нерухомого майна, в обмін на передачу покупцю права власності на зазначене нерухоме майно, не має наслідком отримання доходу платником аліментів, а є грошовим еквівалентом вартості цього майна до його продажу та не є видом заробітку (доходу), з якого стягуються аліментні платежі, у розумінні Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів.

Даний висновок Верховний Суд зробив, виходячи з того, що доходи боржника, який звільнений від оподаткування, не належать до бази відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які підлягають стягненню у виконавчому провадженні.

Також, Верховний Суд зазначив, що системний аналіз положень СК України та Переліку видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, дає підстави для висновку, що вирішальне значення для визначення видів заробітку/доходу, які ураховуються при визначенні розміру аліментів, має відповідь на питання: чи відбулося отримання боржником доходу від використання належного йому на праві приватної власності нерухомого майна, наслідком чого стало отримання ним прибутку (доходу), на який у розумінні положень статті 81, частини першої статті 195 СК України нараховуються аліменти (заборгованість), чи наслідком такого використання є отримання грошового еквіваленту вартості нерухомого майна, що існувало до його продажу.

Таким чином, лише у разі продажу майна, яке перебувало у власності платника податку понад три роки, отримані ним від продажу грошові кошти не будуть вважатися його доходом, оскільки в цьому випадку наслідком використання належного на праві власності майна є отримання грошового еквіваленту вартості нерухомого майна, що існувало до продажу майна (отримані ним кошти оподаткуванню не підлягають).

З поданих заявником доказів вбачається, що до укладення договору купівлі-продажу від 19.02.2020р. ним було сплачено податок на доходи фізичних осіб в розмірі 17 008 грн. 80 коп. та військовий збір у розмірі 5 102 грн. 70 коп., що є свідченням того, що отриманні ним за договором купівлі-продажу кошти є його прибутком (доходом).

Таким чином, ОСОБА_1 після отримання квартири безоплатно за договором дарування від 08.02.2019р. (незалежно від того, сплачував заявник податок на доходи фізичних осіб чи ставка податку була нульова), був здійснений продаж цієї квартири за договором купівлі-продажу від 19.02.2020р. зі сплатою податку на доходи фізичних осіб, а отже заявник отримавши безоплатно нерухоме майно, після його продажу отримав дохід від відчуження майна (з якого сплачений податок), за рахунок якого придбав інше нерухоме майно.

Отже, старшим державним виконавцем Соборного ВДВС у м. Дніпрі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) правомірно були нараховані аліменти та заборгованість по ним та правомірно в постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.11.2020р. зобов`язано головного бухгалтера нарахувати заборгованість, оскільки отримані ОСОБА_1 від продажу нерухомого майна грошові кошти є його доходом, на який у розумінні СК України нараховуються аліменти та заборгованість по ним.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дії старшого державного виконавця Савостіної О.В. вчинені у виконавчому провадження № 62027991 щодо нарахування заборгованості по аліментам від продажу нерухомого майна були вчинені відповідно до положень закону, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна О.В.) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити в повному обсязі.

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, а тому ці витрати не розподіляються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25.01.2021р. у справі № 758/10761/13-ц, ст.ст. 163, 164, 172 ПК України, ч. 2 ст. 247, ст.ст.260, 353, 447, 448, 450-452 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савостіна Олена Валентинівна) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.