печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі: Самолюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просить: зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» () та Голову правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» негайно поновити постачання електричної енергії в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності; заборонити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» та Голові правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» вчиняти дії, направлені на припинення/зупинення постачання електричної енергії в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що має намір звернутись до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» () та Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» Шимкіна Володимира Васильовича про визнання відключення від постачання електричної енергії квартири за адресою: АДРЕСА_1 , протиправними діями відповідачів. Зазначає, що з 03.03.2021 року по теперішній час відключено постачання електричної енергії до належної йому квартири за відсутності будь-яких підстав, а саме, заборгованості за сплату з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, що стало підставою відключення енергопостачання. Вказані дії є порушенням прав та законних інтересів заявника з боку ОСББ «Печерська панорама», відтак є незаконними та виходять за межі наданих останньому передбачених законодавством повноважень. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, виходячи з предмету майбутнього позову, може істотно порушити право заявника на можливість захисту своїх конституційних прав на достатній рівень життя, а також реалізації права вільно користуватися своїм майном.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до пред`явлення позову не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як визначено у ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом четвертим Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, право розпоряджатися своїм майном є загальним та принциповим аспектом права власності, та, визначаючи право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини за своєю суттю є гарантією права власності. Основною метою статті 1 Першого протоколу є попередження порушень принципу безперешкодного користування своїм майном. Отже, втручання в це право особи може мати місце лише з дотриманням розумної пропорційності між використаними заходами і тією метою, на досягнення якої спрямовується відповідний захід.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, в обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач зазначає, що з 03.03.2021 року по дату подання заяви про забезпечення позову відсутнє постачання електричної енергії до належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для відключення енергопостачання є борг перед ОСББ «Печерська панорама» з внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, з яким заявник не погоджується. 05.03.2021 року заявник звернувся з листом-вимогою до ОСББ «Печерська панорама» про відновлення електропостачання його квартири, відповідь на який ним одержано не було та електропостачання до його квартири не відновлено. Враховуючи, що ОСББ «Печерська панорама» не має передбачених законодавством повноважень на припинення постачання електричної енергії споживачу, оскільки не є енергопостачальною організацією для заявника, вказані дії є перевищенням повноважень ОСББ «Печерська панорама», відтак є протиправними, у зв`язку з чим він має намір звернутись до суду.

Враховуючи предмет та підстави майбутнього позову, доводи викладені у заяві ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що заявником, в порядку статті 151 ЦПК України, не надано належних обґрунтувань необхідності забезпечення позову та не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заявником обрано спосіб захисту його порушеного права саме визнання дій відповідачів щодо відключення його квартири від електропостачання протиправними, що буде досліджуватися в судовому засіданні, в якому буде встановлено законність чи незаконність дій відповідачів щодо відключення квартири позивача від електропостачання. При цьому, суд звертає увагу, що майбутні вимоги позовної заяви не містять вимог щодо поновлення порушених прав шляхом відновлення електропостачання.

Відтак, заявлений вид забезпечення позову за змістом є тотожним задоволенню майбутніх позовних вимог та фактично є вирішенням спору по суті.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 263, 353-355, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва (з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції) шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 22.03.2021 року.

Суддя Є.С. Хайнацький