Провадження № 2/761/2826/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Ковальчук В.А.,

за участі: позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Відділу (Центру) надання адміністративних послуг про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона разом із сином - ОСОБА_5 є власниками зазначеної квартири. Крім позивача в квартирі зареєстровані донька, син та відповідачі. Як зазначає позивач, відповідачі на їх прохання були тимчасово зареєстровані в квартирі, проте з часу реєстрації їх місця проживання вони не проживають за місцем реєстрації, витрат по утриманню квартири не несуть, їх речі відсутні. Внаслідок зазначеного, на думку позивача, відповідачі втратили право користування житловим приміщенням, а тому для захисту свого порушеного права звернулася до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Третя особа представника в судове засідання не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, звернулась до суду з клопотанням про слухання справи у відсутність їх представника.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів, третьої особи та ухвалити по справі заочне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення позивача та її представника, свідчення свідків, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі-продажу квартири від 18.07.1997 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2013 року належить на праві власності ОСОБА_1 (2/3 частини) та ОСОБА_6 (1/3 частина).

В квартирі, як вбачається з матеріалів справи, зареєстровані: ОСОБА_6 з 16.10.1997 року, ОСОБА_1 з 16.10.1997 року, ОСОБА_3 з 20.04.2016 року, ОСОБА_4 з 16.11.2016 року та ОСОБА_7 з 10.02.2009 року.

Актом від 17.02.2020 року підписаним сусідами встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_4 не проживають.

Як зазначила позивач, вона на даний час володіє та користується квартирою, несе витрати по її утриманню, відповідачі з моменту реєстрації, в квартирі не проживають, витрат по її утриманню не несуть.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначили, що відповідачів в квартирі АДРЕСА_1 ніколи не бачили, їх речі в квартирі відсутні; в квартирі проживає позивач разом із дочкою та сином.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Окрім того, положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 встановив, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Постановою Верховного Суду України у справі № 6-57цс11 від 16.01.2012р. визначено, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, з огляду на вказані положення закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що факт реєстрації відповідачів порушує права позивача, як власника квартири, витрат на житлово-комунальні послуги відповідачі не несуть, своїх речей в квартирі не зберігають, позивач не бажає, щоб відповідачі були зареєстровані в її власності, відповідачі ніколи не проживали в квартирі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.41, 47 Конституції України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.4, 77-81, 141, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, серія та номер паспорта - не відомий, адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 не відомий, серія та номер паспорта - не відомий, адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Відділу (Центру) надання адміністративних послуг про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 квітня 2021 року

Суддя: Н.Г.Притула