Провадження № 2/752/229/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.03.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: департамент з питань державного архітектурного-будівельного контролю міста Києва, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Матикіна 12»про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 в особі представника звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом знесення за власний рахунок самочинної прибудови (елементів конструкції балкону) до нежитлового приміщення № 1 (групи приміщень № 210) (літ. Г) в будинку АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3 . Відповідно до проектної документації на етапі будівництва, будинок планувався як 14-поверховий в квартира мала бути розташована на найвищому поверсі будинку, однак забудовником було змінено план забудови та збудовано ще один додатковий поверх, який мав цільове призначення нежитлового приміщення. Приміщення на додатковому поверсі, було відчужено фізичним особам - для проживання. Одним із таких покупців нежитлових приміщень став ОСОБА_2 , який придбав приміщення, що розташоване над квартирою позивача. З 06.04.2016 відповідач самочинно розпочав прибудовувати елементи конструкції балкону до свого приміщення. Позивач зауважує, що дозвільних документів від державних установ на будівництво балкону відповідач їй не надав. 01.06.2017 відповідач без дозволу позивача демонтував навіс з балкону позивача та приступив до будівництва сторонньої конструкції. Позивач вказує, що порушуючи будівельні та технічні норми, ОСОБА_2 проводить роботи з переобладнання приміщення з нежитлового у житлове. Неодноразові звернення позивача до правоохоронних органів, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту містобудування та архітектури, архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту містобудування та архітектури (КМДА), ОСББ «Матикіна, 12» на день звернення до суду із позовною заявою не мали жодного впливу на відповідача і порушення прав позивача триває.

Враховуючи наведене, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.06.2017, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

27.09.2018 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із розпорядження т.в.о. керівника апарату суду від 27.09.2018 року №2787.

Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 27.09.2018 року, вказана цивільна справа розподілена судді Мазуру Ю.Ю.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.10.2018 справу прийнято до провадження судді Мазур Ю.Ю. та призначено підготовче засідання.

В червні 2019 року представник позивача звернувся із заявою про зміну предмету позову, в якій просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом знесення за власний рахунок самочинної прибудови (елементів конструкції балкону) до квартири АДРЕСА_4 ; стягнути понесені позивачем судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явилася про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представником позивача подано до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА 347316 від 18.09.2014 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Змістом права власності є правомочності щодо права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.04.2016 № 56827829 відповідач придбав на підставі договору купівлі-продажу нежитлове приміщення № 1 (групи приміщень № 210), загальною площею 43,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , що розташоване над кварти рою позивача.

07.04.2016 позивач звернулась з заявою до ТОВ «Берізки-Сервіс», в.о. директора Департаменту містобудування та архітектури (КМДА), голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо проведення перевірки фактів порушення будівельних та технічних норм відповідачем.

У відповідь на вказану заяву ТОВ «Берізки-Сервіс» листом вих. № 16 від 12.05.2016 повідомили, що ТОВ «Берізки-Сервіс» не наділені правом на проведення перевірок дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Також повідомили, що добудова балконів до квартир житлового будинку можлива тільки у складі проектних рішень реконструкції його фасади в цілому, які повинні не порушувати зовнішній архітектурний вигляд.

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві надіслав лист, в якому зазначив, що проектна документація на реконструкцію квартири з організацією балкону за адресою: АДРЕСА_2 на розгляд до Департаменту не надавалась, матеріали дозвільного характеру не опрацьовувались.

Державна архітектурно-будівельної інспекції України листом від 20.04.2016 повідомила, що на підставі звернення позивача розпочато проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за вказаною в зверненні адресою.

Листом вих. № 29 від 14.06.2016 ТОВ «Берізки-Сервіс» адресованому ОСОБА_2 повідомило, що при умові дотримання останнім вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, при дотриманні будівельного законодавства, при наявності відповідної проектної документації та дозволів на виконання будівельних робіт, надає згоду ОСОБА_2 на проведення реконструкції 15 поверху будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 зі сторони нежитлового приміщення № 1 (групи приміщень № 210) (літ. Г), що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В матеріалах справи наявна Декларація про початок виконання будівельних робіт (зареєстровано 30.03.2017 за № КВ 50), поданої на підставі проектної документації, розробленої приватним підприємством «Проектно-будівельна фірма «Дом».

24.07.2017 у відповідь на адвокатський запит, ОСББ «Матикіна 12» надало акт від 23.07.2017 огляду фасаду житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСББ «Матикіна 12», яким було встановлено, що на фасаді будинку, до якого прилягає нежитлове приміщення № 1 (групи приміщень № 210) (літ. Г), яке за наявними відомостями у правління ОСББ, знаходиться у власності ОСОБА_2 , виявлено внесення змін шляхом встановлення елементів конструкцій, які справляють враження балкону до нежитлового приміщення №1 (групи приміщень № 210) (літ. Г) за адресою: АДРЕСА_2 , знищення частини фасадної стіни під вікном цього ж приміщення.

03.08.2017 відповідь на звернення адвоката позивача Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва надіслав лист, в якому останнім повідомлено, що під час виїзду на місце посадової особи Департаменту з метою здійснення перевірки доступ до нежитлових приміщень № 210 за вищевказаною адресою був обмежений, відповідальні особи відсутні, що унеможливило проведення перевірки.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 було запроваджено декларативний принцип оформлення замовником документів, які надають право виконувати будівельні роботи та підтверджують готовність об`єкта до експлуатації на об`єктах будівництва віднесених до І-ІІІ категорії складності (незначного СС1) класу наслідку (відповідальності).

Як вбачається з листа вих. № 073-9066 від 03.10.2017 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва повідомив, що Департаментом було зареєстровано подану замовником будівництва - ОСОБА_2 : декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового приміщення № 1 (групи приміщень № 210) (літ. Г) за адресою: АДРЕСА_2 » від 30.03.2017 № КВ 50; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1): «Реконструкція нежитлового приміщення № 1 (групи приміщень № 210) (літ. Г) за адресою: АДРЕСА_2 » від 19.07.2017 № КВ 92.

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Згідно технічного паспорту, виданому ТОВ «Укртехексперт» (інвентаризаційна справа № 260/17) на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) № НОМЕР_1 у житловому будинку АДРЕСА_2 , замовник ОСОБА_2 зазначено, що квартира обладнана балконом 1,9 кв.м.

Посадовою особою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було розпочато проведення позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва: «Реконструкція нежитлового приміщення №1 (групи приміщень № 210) (літ. Г) за адресою: АДРЕСА_2 ».

Під час неодноразового виїзду на місце посадової особи Департаменту, в тому числі з представником Голосіївського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, з метою здійснення перевірки доступ до нежитлових приміщень № 210 за вищевказаною адресою був обмежений, відповідальні особи були відсутні, що унеможливило проведення перевірки.

Відповідачем було здійснено переведення нежитлового приміщення № 1 (групи приміщень № 210) (літ. Г) за адресою: АДРЕСА_2 із нежитлового в житловий фонд, у зв`язку з чим вказане приміщення стало об`єктом житлової нерухомості, а саме квартирою АДРЕСА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

В зв`язку з чим, в червні 2019 року представник позивача звернувся із заявою про зміну предмету позову, в якій просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом знесення за власний рахунок самочинної прибудови (елементів конструкції балкону) до квартири АДРЕСА_4 ; стягнути понесені позивачем судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, та положеннями процесуального закону, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до ст. 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирному будинку. Спільним майном багатоквартирному будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі та споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирному будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно із ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно Технічного висновку експерта ФОП ОСОБА_3 від 10.04.2019 вказано, що проектною документацією з будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , передбачено влаштування козирка над балконом квартири АДРЕСА_5 за рахунок плити перекриття, яка одночасно є балконною плитою для квартири АДРЕСА_6 на 15 поверсі. Самочинна прибудова балкону чи елементів конструкції балкону до квартири АДРЕСА_7 поверсі вказаного будинку відсутня. Облаштування навісу над вікном квартири АДРЕСА_6 на ІНФОРМАЦІЯ_1 поверсі та над козирком, квартири АДРЕСА_1 на момент обстеження не порушує діючі будівельні, санітарні норми чи правила, будь-які загрози або перешкоди позивачці у користуванні її квартирою при цьому не створюються, негативний вплив на технічний стан будинку не чиниться.

Окрім того, відповідачем надано до суду викопіювання з проекту будинку, засвідченого ДПАТ БК «Укрбуд», з якого вбачається, що плита під вікном квартири відповідача є балконною плитою, а не дахом балкону позивача, як вказує остання.

Суд приходить до висновку, що власник квартири у багатоквартирному будинку має право приватної власності на належну йому квартиру та право спільної власності на спільне майно будинку, в тому числі несучі, огороджувальні та несучо-огороджувальні конструкції будинку, а тому доводи позивача щодо створення відповідачем перешкод в розпорядженні і користуванні його власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 , є необґрунтованими.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилалася на те, що самочинною прибудовою порушуються її права, при цьому надані стороною позивача докази на підтвердження вказаних обставин спростовані відповідачем.

Крім того, позивач не підтвердила належними доказами, чим саме порушуються її права, оскільки в обґрунтування позовних вимог стверджувала про можливість внаслідок самочинної прибудови з порушенням встановлених норм виникнення надзвичайних ситуацій в майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, а також діючий матеріальний закон, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: департамент з питань державного архітектурного-будівельного контролю міста Києва, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Матикіна 12" про усунення перешкод у користуванні майном, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: департамент з питань державного архітектурного-будівельного контролю міста Києва, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Матикіна 12» про усунення перешкод у користуванні майном - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур