Єдиний унікальний номер: 448/1184/20
Провадження № 2/448/107/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05.03.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013 року ухвалено стягувати з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 30.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з нього в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 змінився його (позивача) сімейний та майновий стан. Зокрема, він (позивач) вдруге одружився та від даного шлюбу у нього народилася дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, на даний час він офіційно не є працевлаштованим, а отримує дохід від тимчасових заробітків, відтак немає фінансової можливості надалі сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісячно.

З огляду на зміну сімейного та майнового стану, а також фінансову неспроможність сплачувати аліменти у зазначеному вище розмірі, просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013р., а саме з 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/8 частини від його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 10.11.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а скерував на адресу суду письмову заяву про зменшення позовних вимог, у якій зазначив, що він дійшов згоди з відповідачкою ОСОБА_2 з приводу розміру аліментів на утримання їхньої дочки ОСОБА_4 та ними погоджено аліменти у розмірі 1/7 частини від його (відповідача) доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; він (відповідач) підтримує позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання їх дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 саме до 1/7 частини від його доходів та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, а подала письмову заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 , зазначені ним у письмовій заяві про зменшення позовних вимог від 05.03.2021р., зокрема про зменшення розміру аліментів на утримання їх дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 саме до 1/7 частини від доходів відповідача та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи за її відсутності.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилася дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю - відповідачкою ОСОБА_2 , яка несе витрати на її утримання.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013 року (по справі ЄУН №448/1158/13-ц, 2/448/327/13) розірвано шлюб між сторонами по справі.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013 року (по справі ЄУН №448/1163/13-ц, 2/448/331/13) ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України).

Як відомо із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів - зменшення розміру таких, позивач ОСОБА_1 як платник аліментів в позовній заяві, як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на зміну сімейного стану та матеріального становища.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Таким чином, при вирішенні даного спору, суд виходить з наступних обставин, зокрема:

- при ухваленні судового рішення від 15.08.2013р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів судом було враховано те, що ОСОБА_1 має постійне місце праці та регулярний дохід, взято до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що ОСОБА_1 погодився на розмір аліментів, зазначений у позовних вимогах;

- з моменту винесення судового рішення від 15.08.2013р. змінився матеріальний стан платника аліментів - позивача ОСОБА_1 , зокрема 31.01.2019р. його звільнено з посади електромеханіка МПП «Мостцентрсервіс», де такий працював з 02.01.2008р. по 31.01.2019р. Наведені обставини віднайшли своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: копією трудової книжки ОСОБА_1 ;

- з моменту винесення судового рішення від 15.08.2013р. змінився сімейний стан платника аліментів - позивача ОСОБА_1 , зокрема 06.06.2015р. такий зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , а за час подружнього життя у них народилася дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані обставини віднайшли своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 .

Також суд враховує ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що платник аліментів ОСОБА_1 на даний час офіційно є працевлаштованим; він є працездатною особою та отримує нерегулярні доходи; окрім цього слід зазначити, що стягувач аліментів ОСОБА_2 визнала даний позов.

Виходячи з наведеного, враховуючи зміну сімейного стану та (погіршення) матеріального становища платника аліментів, а також необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - до 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

При цьому, на думку суду, у такому разі не будуть порушені права неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, враховуючи зміни в сімейному законодавстві України, на підставі даного рішення мінімальний розмір стягуваних аліментів на дитину збільшується з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У новому (зменшеному) розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність позивачем наявності обставин, визначених ст.192 СК України «Зміна розміру аліментів», які виникли після постановлення попереднього рішення про стягнення аліментів, відтак позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено, то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (зменшення) розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013р. (ЄУН 448/1163/13-ц, 2/448/331/13).

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , уродженець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , уродженка та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Ю.В. Кічак