Справа №613/1357/20 Провадження № 2/613/99/21
07 квітня 2021 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/1357/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить: 1) змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року по справі № 613/169/18; 2) стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили; 3) припинити стягнення аліментів на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року по справі № 613/169/18; 4) судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 19.04.2016 між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 17. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно, з індексацією суми, починаючи з 12 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду було виданий виконавчий лист та постановою Краснокутського районного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області від 18.07.2018 було відкрито виконавче провадження.
Позивач вказала, що розмір аліментів, присуджених до стягнення, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, які вона не може забезпечити за власні кошти та присуджені аліменти. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що на даний час змінилося її сімейне становище, оскільки заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 30.10.2020 було розірвано шлюб між нею та ОСОБА_2 .. У зв`язку з тим, що на даний час змінився сімейний стан ОСОБА_1 , а також збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, враховуючи, що відповідач фізично здоровий, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, є військовослужбовцем та отримує дохід, позивач вважає, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 10.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, повідомила, що позов підтримує, на задоволенні позовних вимог наполягає. Зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.2016, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с 6).
Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року по справі № 613/169/18 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн. щомісячно з індексацією суми, починаючи з 12 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення набрало законної сили 21.06.2018 (а.с. 7, 8).

22.06.2018 позивачці було видано виконавчий лист по справі № 613/169/18 (а.с.8).

18.07.2018 державним виконавцем Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження ВП № 56801775 по виконанню вказаного виконавчого листа (а.с. 9).

Згідно з листом Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17.07.2020 № 19.24-79-8811 вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у відділі з 18.07.2018. Аліменти стягуються з доходу боржника, який перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 м. Дніпро, згідно постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.11.2018, заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с. 10).

Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 30.10.2020 по справі № 613/774/20 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стані Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 17 (а.с. 15).
Відповідно до довідки Гутянської селищної ради Харківської області від 09.12.2020 № 954, ОСОБА_1 проживає за адресою : АДРЕСА_2 , разом із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13).

Згідно з довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської районної ради» від 07.12.2020 ОСОБА_3 здорова, не перебуває на диспансерному обліку в Гутянській АЗПСМ (а.с. 14).

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Разом з тим, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Так, у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Згідно з вимогами статті 192 СК України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року по справі № 415/4386/16-ц, врахування якої є обов`язковим в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Матеріалами справи підтверджено, що 30.10.2020 шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та батьком дитини ОСОБА_2 було розірвано заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області, яке набрало законної сили 29.11.2020.

Таким чином, сімейний та матеріальний стан позивачки змінився після постановлення судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 (22.05.2018), що є підставою для звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Беручи до уваги, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22.05.2018 з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки стягнуто у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, враховуючи, що сімейне та матеріальне становище позивача змінилось, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, який знаходиться у працездатному віці, є військовослужбовцем та отримує доходи, а також те, що змінилося сімейне становище позивача, інші обставини, що мають істотне значення, крім того, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2021 році, суд вважає доцільним змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Беручи до уваги, що позивач згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184, 191, 192, ч.1 ст. 232 СК України, ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 289, 354, 355, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року по справі № 613/169/18, та стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів на підставі заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22.05.2018 по справі № 613/169/18.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ,РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ), судовий збір в дохід держави Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за , Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 07.04.2021.

Суддя О.С. Сеник