Справа № 643/1811/21
Провадження № 2-з/643/73/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2021

02 квітня 2021 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-Стор», ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування рішення приватного нотаріуса.

Провадження по справі відкрито, визначено вказану справу слухати у порядку загального позовного провадження.

31.03.2021 з боку позивача, надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 26.02.2019 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 1229; накласти заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків або заміну вхідних дверей у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор».

Обґрунтовуючи вимоги заяви зазначив, що звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 26.02.2019 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 1229, а також визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. від 26.02.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45711297, на підставі якого зареєстроване право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» на квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вважає, що відчуження спірної квартири відбулося з порушенням Закону України «Про іпотеку», тощо. На початку січня 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» - Подвезько А.В. почав вимагати від позивача виселитися з квартири АДРЕСА_1 . 05.02.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» пошкодив замки вхідних дверей до квартири, а 07.02.2021 представник відповідача ОСОБА_4 здійснив спробу виселити позивача з квартири, у зв`язку з чим ОСОБА_1 викликав наряд поліції. 10.02.2021 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» було подано заяви до ОСББ «БТІ-1», КП «Харківводоканал», ПАТ «Обленерго» та КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» із вимогою про припинення надання комунальних послуг. 16.03.2021 спірна квартира була відімкнена від електропостачання. Також позивачу стало відомо, що він вже не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач самостійно не здійснював ніяких дій щодо скасування своєї реєстрації у спірній квартирі. 16.03.2021 до спірної квартири також вдерся громадянин ОСОБА_5 та ще декілька невідомих осіб. ОСОБА_5 у грубій формі почав вимагати від ОСОБА_1 виселитися зі спірної квартири, обґрунтовуючи тим, що він є представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор», яке на теперішній час є власником вказаної квартири. ОСОБА_1 відмовився виселятися, посилаючись на наявність у провадженні Московського районного суду м. Харкова цивільної справи про скасування реєстрації права власності за відповідачем на спірну квартиру. З боку ОСОБА_5 та осіб, які з ним прибули почали надходити погрози на адресу ОСОБА_1 , після чого останній викликав поліцію. Після приїзду поліції, ОСОБА_5 та його супутники дещо заспокоїлися, але почали вимагати від ОСОБА_1 написали власноруч розписку про добровільне звільнення квартири. Іншого виходу ОСОБА_1 не бачив, тому склав розписку на вимогу ОСОБА_6 . Всі перелічені події та наміри представників відповідача беззаперечно, на думку ОСОБА_1 , свідчать про реальність намірів відповідача скористатися своїм правом на розпорядження нерухомим спірним майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , що несе реальні ризики неможливості виконання майбутнього рішення суду. Заявник зазначає, що той факт, що між сторонами виник спір щодо квартири свідчить про те, що на теперішній час існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Окрім того, у спірній квартирі не зареєстровано будь-яких осіб, а ОСОБА_1 був зареєстрований в ній з 28.11.2012. ОСОБА_1 самостійно не знімався з реєстрації. Зазначає, що запобігти можливому ускладненню виконання майбутнього рішення суду можливо лише шляхом заборони відчуження квартири, яка належить відповідачу.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали позовної заяви в межах вирішення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, дійшов до такого.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 149 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Частиною третьою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов може бути забезпечено накладенням арешту та забороною вчиняти певні дії.

Матеріали справи свідчать, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору купівлі-пролажу квартири АДРЕСА_1 , скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого зареєстроване право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» на квартиру АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» має право розпоряджатися майном, що належить йому на праві власності. Тому, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження майна, що, в свою чергу, ускладнить виконання можливого рішення суду, а отже є необхідним для збереження спірної квартири у власності даної юридичної особи на час розгляду справи.

Також суд вважає, що спосіб забезпечення позову, передбачений пунктом 2 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, а саме заборона відчуження нерухомого майна є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Отже, суд надійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор» на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 26.02.2019 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейн-Стор», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., зареєстрований в реєстрі за номером 1229.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити Департаменту реєстрації ХМР, Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Одинадцяту Харківську державну нотаріальну контору.

Копію ухвали для виконання направити зацікавленим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.О. Сугачова