У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" квітня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» про визнання особистою власністю майна, -
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в якому позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя майно придбане в шлюбі, а саме: автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», 2008 р.в.; 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею - 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки «CHEVROLET NIVA», 2007 р.в.; двоповерховий будинок АДРЕСА_2 та поділити це майно подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в якому ОСОБА_2 просить визнати її особистою приватною власністю майно, а саме: 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею - 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки «CHEVROLET NIVA», 2007 р.в.; двоповерховий будинок АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Позивачкою по зустрічному позову ОСОБА_2 не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення в майбутньому, не надано доказів, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивачка є співмірними із заявленими позивачкою по зустрічному позову вимогам, саме лише посилання в заяві на можливість використання ОСОБА_3 спірного майна не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Разом з тим, позивачка по зустрічному позову ОСОБА_2 не позбавлена права на повторне звернення до суду із обґрунтованою заявою про забезпечення позову та наданні відповідних доказів в її обґрунтування.
Керуючись ст.ст. 150-154 ЦПК України, -
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.
СУДДЯ