ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року

м. Харків

Справа № 638/5934/19

Провадження № 22-ц/818/1409/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Хорошевський О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач - ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА»

третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року, постановлене суддею Шестаком О.І., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Паламарчука Віталія Віталійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним правочину,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив визнати недійсним договір цесії (відступлення права вимоги за кредитним договором та відступлення прав за іпотечним договором) від 22.05.2014 року укладений між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" (код ЄДРІ10У 20015529) та ОСОБА_2 (РНОКГІП НОМЕР_1 ). посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.ГІ., зареєстровано в реєстрі за № 729.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 15.04.2005 року між Акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (Кредитор), правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", та ОСОБА_1 (Боржник) було укладено договір № 330 про надання споживчого кредиту на суму 45000,00 доларів США зі сплатою 18% річних за користування кредитом строком до 12.04.2007 року. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором, в той же день 15.04.2005 року між сторонами укладено Договір іпотеки №05-126. посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. та зареєстровано в реєстрі за № 1198.

22.05.2014 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" та ОСОБА_2 було укладено договір цесії (відступлення права вимоги за кредитним договором та відступлення прав за іпотечним договором), згідно якого останній набув права вимоги первісного кредитора (АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА") до Боржника ( ОСОБА_1 ) за Кредитним договором, у розмірі зазначеному у пункті 2.2. Договору, а також всі права вимоги Первісного Іпотекодержателя до Боржника за Іпотечним договором, та стає Кредитором в зобов`язаннях за Кредитним договором та Іпотекодержагелем за Іпотечним договором в обсязі та на умовах, визначених Договором. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстровано в реєстрі за № 729.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 31.07.2014 року № 456 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 01.08.2014 року прийнято рішення № 67 про введення з 04.08.2014 року тимчасової адміністрації.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 року №781 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.12.2014 року № 142 "Про початок процедури ліквідації АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" і призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочалась процедура ліквідації АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА".

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у випадках встановлених цим Законом.

Відповідно до частини першої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Приписами частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Позивач зауважує, що спірний договір цесії було укладено 22.05.2014 року, а тимчасову адміністрацію АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" було запроваджено з 04.08.2014 року. Тобто спірний правочин було укладено незадовго до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

Позивач вважає, що спірний договір є нікчемним посилаючись на ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з таких підстав: банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Також позивач зазначив, що п. 3.1. спірного Договору цесії від 22.05.2014 року передбачено, що за відступлення в повному обсязі прав вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошову суму (ціна договору) в розмірі 323542,48 грн. (триста двадцять три тисячі п`ятсот сорок дві гривні 48 коп.), шляхом перерахування грошових коштів Первісному Кредитору на рахунок № НОМЕР_2 в AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" м. Харків, код банку 351931. , в день укладання цього договору. Згідно пункту 2.7. спірного Договору цесії від 22.05.2014 року, право вимоги підтверджується, зокрема, документами, що підтверджують перерахування та отримання коштів за кредитним договором Новим кредитором Первісному кредитору.

18.03.2019 року на замовлення ОСОБА_1 , спеціалістом з обліку та звітності ОСОБА_3 було надано висновок відносно операцій відображених в банківських виписках AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" за період з 01.01.2014 року по 30.10.2018 року, з якого вбачається, що в наданих для дослідження виписках, відсутні відображенні операції щодо погашення кредиту, відсотків по кредиту та прострочених відсотків по банківському рахунку гр. ОСОБА_1 готівкою, оскільки відсутні транзакції за дебетом балансового рахунку 1001.

Таким чином, є підстави вважати, що договір цесії від 22.05.2014 року укладений між АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" та ОСОБА_2 , передбачав платіж з метою надання йому переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

Окрім того, відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Отже, з моменту запровадження в АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" тимчасової адміністрації, а в подальшому ліквідаційної процедури та призначення уповноваженої особи Фонду, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки га банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, у разі наявності у ОСОБА_4 відкритого депозиту в АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", спірний договір цесії від 22.05.2014 року також був укладений з метою надання ОСОБА_2 переваг, які полягають у поверненні останнім винесених ним грошових коштів на депозитний рахунок у повному обсязі, а не в розмірі 200 000 гривень, які гарантуються ФГВФО.

В свою чергу, ні Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", ні сам Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відповіли на запит позивача, в якому останній просив надати інформацію щодо перевірки правочину - договору цесії від 22.05.2014 року на предмет наявності чи відсутності ознак нікчемності, оскільки такий правочин було укладено незадовго до введення тимчасової адміністрації Банку.

Враховуючи вищевикладене, на думку позивача, наявні об`єктивні підстави стверджувати про недійсність договору цесії від 22.05.2014 року в силу Закону, зокрема, ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Щодо строків позовної давності позивач зазначив, що про підстави для визнання недійсним договору цесії від 22.05.2014 року, що в свою чергу порушує цивільні права позивача, останньому стало відомо лише після отримання висновку спеціаліста з обліку та звітності ОСОБА_3 від 18.03.2019 року відносно операцій відображених в банківських виписках AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" за період з 01.01.2014 року по 30.10.2018 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга містить такі саме доводи, що і позовна заява.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимоги суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 квітня 2005 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем-2 Акціонерним комерційним банком «Золоті Ворота» (реорганізованим в публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота») було укладено договір про надання споживчого кредиту № 330. Відповідно до зазначеного договору, позивач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 45000,00 доларів США, які зобов`язувався повернути у строк до 12 квітня 2007 року та сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою 18% річних.

У забезпечення всіх вимог за договором про надання споживчого кредиту № 330 між позивачем та відповідачем-2 був укладений договір іпотеки №05-126 від 15 квітня 2005 року.

13 травня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» був укладений договір про зміни №21, відповідно до якого сторони здійснили реструктуризацію заборгованості позивача за договором про надання споживчого кредиту №330, а саме встановили, що прострочена заборгованість позивача у розмірі 18600 доларів США та 78700 грн. з моменту підписання зазначеного договору про зміни вважається строковою та встановили строк погашення заборгованості до 12 серпня 2014 р.

22 травня 2014 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» укладений договір цесії (відступлення права вимоги за кредитним договором та відступлення прав за іпотечним договором), який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. та зареєстрований у реєстрі за №129.

Відповідно до розділу 2 зазначеного договору новий кредитор - ОСОБА_2 набув право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 330 та договором іпотеки № 05-126 укладеними 15 квітня 2005 р. між первісним кредитором - ПАТ «Банк Золоті Ворота» та ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2.2., сума вимог, що відступається за кредитним договором на дату укладання становила: 78 700,00 грн. та 18 600,00 доларів США - сума строкової заборгованості за кредитом, 6837,93 грн. та 1655,18 дол. США - сума простроченої заборгованості за відсотками, 145,54 грн. та 34,40 дол. США - сума строкової заборгованості за відсотками.

22 травня 2014 року рекомендованим листом позивач був повідомлений про відступлення права вимоги шляхом укладання договору цесії.

30 липня 2014 року ОСОБА_2 направив позивачу повідомлення про зміну реквізитів. Відповідно лист отриманий позивачем 01.08.2014 р., про що свідчить розпис у поштовому повідомленні.

Згідно копії платіжного доручення № 1 від 22.05.2014 року на суму 323542,48 грн., ОСОБА_2 сплатив Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» всю суму, що передбачена договіром цесії (відступлення права вимоги за кредитним договором та відступлення прав за іпотечним договором) від 22 травня 2014 року.

Висновком спеціаліста з обліку та звітності операцій, відображених в банківських виписках АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» за період з 01.01.2014 по 30.10.2018 від 05.08.2019 року, що виконаний спеціалістом Гомоніловою А.І. зазначено, що гр. ОСОБА_5 здійснено погашення заборгованості за гр. ОСОБА_1 по договору № 330 від 15.04.2005 шляхом перерахування коштів зі свого рахунку відкритого в тій же банківській установі в загальній сумі 323542,48 грн.

Частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За правилами статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника процесу має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчинюється батьками не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до пунктів 7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 за №9, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав, визначених законом.

На виконання пункту 4.1 Договору цесії (відступлення права вимоги за кредитним довором та відступлення прав за іпотечним договором) ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» передав ОСОБА_2 договір № 330 про надання споживчого кредиту від 15.04.2005 року, а також договори про зміну до договору про надання споживчого кредиту № 330 з 16.08.2005 року за № 1 по 13.05.2014 року по № 21 що підтверджується актом приймання-передачі документів від 22.05.2014 року. Окрім того, на виконання п. 4.1 Договору цесії (відступлення права вимоги за кредитним договором та відступлення прав за іпотечним договором) первісний кредитор передав Новому кредитору оригінали Договору іпотеки № 05-126 від 15.04.2005 р., оригінали договорів про зміни до договору іпотеки, оригінал договору купівлі-продажу від 15.10.2014 р., оригінал технічного паспорту на квартиру, та витяги, що підтверджується описом документів, переданих АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» ОСОБА_2 в зв`язку з укладанням договору цесії (відступлення права вимоги за кредитним договором та відступлення прав за іпотечним договором).

Таким чином, договір цесії (відступлення права вимоги за кредитним договором та відступлення прав за іпотечним договором) був не тільки укладений, але й виконаний у повному обсязі 22 травня 2014 року.

Під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено законних підстав для визнання правочину недійсним, з висновком якого погоджується судова колегія.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на правильність ухваленого районним судом рішення і не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року алишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 09 квітня 2021 року