ЄУН 174/86/21
н/п 2/174/106/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2021 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що йому на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , в якій на даний момент зареєстрована попередня власниця квартири - ОСОБА_2 . Остання фактично проживає в Автономній Республіці Крим понад 4 роки і не має бажання приїхати в м. Вільногірськ, щоб знятись з реєстрації. Відповідачка не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі вже не є власницею квартири. Через те, що вона зареєстрована в квартирі, яка йому належить, він вимушений сплачувати нараховані на неї комунальні платежі, тому просить її зняти з реєстрації. Крім того, факт реєстрації у квартирі минулої власниці порушує його право на вільне розпорядження і користування майном. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту його порушених прав. Вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , а тому він, як власник житла вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідачка не збирається приїжджати до м.Вільногірська і виписуватись з проданої нею квартири. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з неї понесені ним судові витрати.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням ( викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 25)

Відповідачка в судове засідання не з`явилася , про дату, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала (а.с. 23), тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, факт належності позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.07.2020 року, який посвідчено державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Канюгою О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 336 (а.с. 4-5) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6).

Факт реєстрації відповідачки ОСОБА_2 з 22.09.2015 року по теперішній час у квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується інформацією, наданою виконавчим комітетом Вільногірського міської ради Дніпропетровської області від 15.03.2021 року за вих. № 606/0/2-21. (а.с. 17)

Актом № 58 від 12.01.2021 року складеного депутатом Вільногірської міської ради Повстень Ю.М., в присутності свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , встановлено, що попередній власник квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 до теперішнього часу зареєстрована у вказаній квартирі та фактично в ній не проживає понад 4 роки, на даний час проживає в Автономній Республіці Крим. (а.с. 7)

Доказів на спростування вказаних обставин відповідачкою не надано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, зазначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За змістомст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавленні права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.

З огляду на те, що закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 29.07.2020 року є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій з 22.09.2015 року зареєстрована колишня власниця квартири - відповідачка ОСОБА_2 , остання продала вказану квартиру позивачу, тому будь-яких правомочностей по володінню та користуванню цим житловим приміщенням не має, у квартирі не проживає, даних про наявність будь-якої домовленості між позивачем та відповідачкою з приводу користування спірним житловим приміщенням останньою суду не надано, тому ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу ОСОБА_1 , а реєстрація відповідачки в квартирі позивача створює останньому перешкоди у користуванні та розпорядженні цим житлом, тому позов підлягає задоволенню, а ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу ОСОБА_1 , що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 81, 128, 133, 141, 178, 247, 263- 265, 268, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для її зняття з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 908 грн. 00 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: підпис А.А. Борцова