Провадження № 4-с/521/14/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

при секретарі Шудра Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Другого Приморського Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни щодо розрахунку загального розміру заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 54238244, відкритого 06.07.2017 року на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 від 21.09.2015 року, стягувач (заінтересована особа): ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Другого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, за участю Стягувача ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської О. Л. щодо неврахування зроблених боржником ОСОБА_1 виплат лат аліментів на загальну суму 102838,09 гривень за період з вересня 2015року по вересень 2019 року, під час здійснення розрахунку загального розміру заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментах в рамках виконавчого провадження № 54238244, відкритого 06.07.2017 року на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 від 21.09.2015 року. Зобов`язати державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовську О. Л. в рамках виконавчого провадження № 54238244, відкритого 06.07.2017 року на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 від 21.09.2015 року, скасувати неправомірний розрахунок заборгованості та здійснити перерахунок загального розміру заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментах з урахуванням зроблених боржником виплат аліментів на загальну суму 102838,09 гривень за період вересень 2015-вересень 2019 роки, відповідно до інформації про суми і дати грошових переказів у письмових банківських довідках з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про рух коштів по банківських картках «Юніор»(Довідка АТ «КБ «ПриватБанк» від 06.09.2019 року за № VOK3DNDNJDHCNLGQ, Довідка АТ «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за № 4C4FFTGS9NT631A5, Довідка АТ «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за № VHK53RNI42CR, Довідка АТ «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за № 4BFODLCDGONPJALD).

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні державного виконавця Другого Приморського Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської О.Л. знаходиться виконавче провадження № 54238244, яке відкрито 06.07.2017 року за заявою стягувача ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 виданого 21.09.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 1/6 частині від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати надходження позовної заяви до суду, тобто з 17.12.2012 року і до досягнення кожним з двох дітей повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та до ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно. Однак, не маючи якихось даних про рахунки виконавчої служби і абсолютно не довіряючи своїй колишній дружині ОСОБА_2 , для сплати аліментів на 2(двох) дітей скаржник ОСОБА_1 після отримання письмової юридичної консультації, обрав для сплати аліментів шлях відкриття на свого старшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківського рахунка у вигляді «Картки Юніора» у Акціонерному товаристві «КБ «ПриватБанк» на підставі Угоди № SAMDNWFC3 від 18.09.2015 року(укладеною між скаржником ОСОБА_1 та АТ «КБ «ПриватБанк»). В подальшому шляхом перерахування грошей на банківську «Картку Юніора» свого старшого сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , скаржник сплатив за період з вересня 2015 року по вересень 2019 року аліменти на загальну суму 102838,09(сто дві тисячі вісімсот тридцять вісім гривень 09 копійок) гривень. Однак, державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовська О. Л. відмовилась здійснити розрахунок заборгованості з урахуванням всіх зроблених боржником виплат аліментів на загальну суму 102838,09 гривень за період вересень 2015-вересень 2019 роки, і листом за вих. № 46248 від 02 грудня 2019 року запропонувала боржнику звернутись до суду для оскарження неправомірних розрахунків, що стало причиною для звернення до суду з даною скаргою.

В судове засідання призначене до розгляду на березня скаржник та його представник не з`явилися, подали до суду заяву про розгляді скарги у їхню відсутність.

Державний виконавець Другого Приморського Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовська Олена Леонідівна в судові засідання жодного разу не з`явилась, про час та місце розгляду скарги неодноразово повідомлена належним чином, письмовий відзив на скаргу до суду не надала.

Стягувач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, про час та місце розгляду скарги неодноразово повідомлена належним чином. Від стягувача ОСОБА_2 на електронну пошту суду надійшло клопотання про витребування доказів з метою з`ясування місця проживання скаржника та рівня доходів скаржника шляхом отримання з АТ «КБ «ПриватБанк» інформації про рух коштів по картковому рахунку скаржника. Будь-яких пояснень або заперечень по суті скарги стягувачем ОСОБА_2 протягом всього розгляду справи до суду не надано.

Суд, дослідивши і оцінивши всі докази в їх сукупності, вивчивши матеріали справи і матеріали виконавчого провадження № 54238244, дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав..

Як встановлено у судовому засіданні на примусовому виконанні у провадженні державного виконавця Другого Приморського Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської О.Л., знаходиться виконавче провадження № 54238244, яке відкрито 06.07.2017 року за заявою стягувача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 виданого 21.09.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 1/6 частині від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати надходження позовної заяви до суду, тобто з 17.12.2012 року і до досягнення кожним з двох дітей повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Документами підтверджується, що платник аліментів ОСОБА_1 18 вересня 2015 року уклав із «КБ «ПриватБанк» Угоду № SAMDNWFC3 від 18.09.2015 року про відкриття на свого старшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківського рахунка у вигляді «Картки Юніора» у Акціонерному товаристві «КБ «ПриватБанк» і розпочав здійснення грошових переказів на банківський картковий рахунок свого старшого сина.

Так, письмова Довідка АК «КБ «ПриватБанк» від 06.09.2019 року за № VOK3DNDNJDHCNLGQ, видана Банком платнику аліментів ОСОБА_1 , свідчить про те, що на підставі Угоди № SAMDNWFC3 від 18.09.2015 року на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 11 років), у Акціонерному товаристві «КБ «ПриватБанк» платником аліментів були послідовно відкриті наступні банківські рахунки у вигляді «Картки Юніора»:

- НОМЕР_2 , яку відкрито платником аліментів ОСОБА_1 18.09.2015 року на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 11 років),

- НОМЕР_3 , яку відкрито платником аліментів ОСОБА_1 26.04.2016 року на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 11 років),

- НОМЕР_4 , яку відкрито платником аліментів ОСОБА_1 20.06.2019 року на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 15 років).

При цьому, видана банком платнику аліментів ОСОБА_1 письмова Довідка Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за № 4C4FFTGS9NT631A5 на 17(сімнадцяти) сторінках підтверджує, що платником аліментів за період з 01.05.2015 року по 01.05.2017 року на належні малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківські «Картки Юніора» за № НОМЕР_2 і за № НОМЕР_3 були здійснені наступні платежи: на «Картку Юніора» № НОМЕР_2 :з 18.09.2015 року по 21.10.2015 року = 1694 грн., з 23.10.2015 року по 19.11.2015 року = 1670 грн., з 21.11.2015 року по 10.12.2015 року = 1180 грн., з 27.12.2015 року по 16.02.2016 року = 2140 грн., з 22.02.2016 року по 20.03.2016 року = 2000 грн., з 25.03.2016 року по 28.04.2016 року = 2253 грн.

Всього за період з 01.05.2015 року по 28.04.2016 року на належну малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» № НОМЕР_2 платником аліментів було здійснено платежів на загальну суму 10937(десять тисяч дев`ятсот тридцять сім) гривень.

На «Картку Юніора» № НОМЕР_3 : з 29.04.2016 року по 07.06.2016 року = 3083 грн., з 09.06.2016 року по 12.08.2016 року = 1375 грн., з 16.08.2016 року по 09.09.2016 року = 2460 грн., з 14.09.2016 року по 22.11.2016 року = 6300 грн., з 23.11.2016 року по 13.12.2016 року = 3480 грн., з 16.12.2016 року по 05.01.2017 року = 1855 грн., з 06.01.2017 року по 26.01.2017 року = 1630 грн., з 28.01.2017 року по 02.03.2017 року = 2380 грн., з 04.03.2017 року по 22.03.2017 року = 2540 грн., з 23.03.2017 року по 12.04.2017 року = 2640 грн., з 13.04.2017 року по 28.04.2017 року = 2050 грн.. Всього за період з 29.04.2016 року по 01.05.2017 року на належну малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» № НОМЕР_3 платником аліментів було здійснено платежів на загальну суму 29793(двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три) гривні.

Видана банком платнику аліментів ОСОБА_1 письмова Довідка Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за № 6CORVHK53RNI42CR на 10(десяти) сторінках підтверджує, що платником аліментів за період з 01.05.2017 року по 01.05.2018 року на належну малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» за № НОМЕР_3 були здійснені наступні платежі: на «Картку Юніора» № НОМЕР_3 : з 10.05.2017 року по 31.05.2017 року = 3670 грн.,з 01.06.2017 року по 15.06.2017 року = 1780 грн., з 15.06.2017 року по 11.07.2017 року = 2110 грн.), з 13.07.2017 року по 27.07.2017 року = 1100,46 грн., з 27.07.2017 року по 09.08.2017 року = 1060,07 грн., з 01.09.2017 року по 26.11.2017 року = 3103,15 грн., з 30.11.2017 року по 28.01.2018 року = 2805 грн., з 02.02.2018 року по 10.03.2018 року = 2830 грн., з 13.03.2018 року по 04.04.2018 року = 1930 грн., з 07.04.2018 року по 28.04.2018 року = 1545 грн..

Всього за період з 01.05.2017 року по 01.05.2018 року на належну малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» № НОМЕР_3 було здійснено платежів на загальну суму 21933,68 (двадцять одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні 68 копійок) гривні.

З Довідки Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за № 4BFODLCDGONPJALD на 2(двох) сторінках вбачається, що за період з 01.05.2018 року по 02.09.2019 року на належну неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» № НОМЕР_4 були здійснені на загальну суму 40174,41(сорок тисяч сто сімдесят чотири гривні 41 копійка) гривні.

Як вбачається з письмової відповіді Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» від 10.07.2020 року за № 20.1.0.0.0/7-20200225/2739 надану на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2020 року, АТ «КБ «ПриватБанк» повідомляє, що всі карти були відкриті у відділенні: м. Одеса, вул. Мясоєдівська,буд.25. Картка НОМЕР_4 20.06.2019 НОМЕР_5 ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 0.00 UAH 2019-06-20 11:33:35 ( фотографування юніора,15 років). В Анкеті заяві вказаний тільки юніор. Картка НОМЕР_3 26.04.2016 SAMNFF НОМЕР_6 ОСОБА_5 0.00 UAH( НОМЕР_7 17:10:03 фотографування юніора,11 років); Картка НОМЕР_2 18.09.2015 SAMNWFC НОМЕР_8 ОСОБА_5 0.00 UAH( НОМЕР_9 17:00:03 фотографування юніора,11 років). У зв`язку з терміном давності події, переглянути відео з камер відділення не має можливості. На момент оформлення першої картки 18.09.2015 обов`язкова присутність одного з законних представників батьків. При оформленні картки 18.09.2015 року у зв`язки був внесений батько ОСОБА_6 РНОКПП НОМЕР_10 . Для можливості оформити картку ОСОБА_7 законний представник повинен бути клієнтом банку та мати картку Універсальна. Для оформлення перевипуску ОСОБА_8 в даний час обов`язкова присутність одного з батьків (опікуна). Присутність дитини не обов`язкова.

Відповідно до ст. 179 СК України, той із батьків або інший законний представник дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням, в інтересах дитини.

Проте, проаналізувавши відповідь АТ «КБ «Приватбанк» на ухвалу суду, суд приходить до висновку, Банком не підтверджується видача і отримання дитиною банківських карток «Юніор» у присутності матері дитини ОСОБА_2 , яка є стягувачем аліментів у виконавчому провадженні № 54238244 і заінтересованою особою по даній справі, оскільки саме ОСОБА_2 є особою на ім`я якої виплачуються аліменти, яка зобов`язана, за умови отримання розпоряджатися аліментами виключено за цільовим призначенням, а даному випадку, в інтересах двох неповнолітніх дітей.

Судом враховується, що згідно з рішення суду про стягнення аліментів на утримання двох дітей, аліменти стягнуті на користь ОСОБА_2 , саме з якою заявник мав би узгодити яким чином, у добровільному порядку будуть сплачуватися аліменти на утримання двох дітей, розпоряджатися якими мала б тільки мати дітей. Доказів надання такої згоди з боку ОСОБА_2 , суду не надано. Не доведено суду і фактів зняття грошових коштів з відкритих на старшого сина заявника, ОСОБА_3 рахунків, малолітнім а потім неповнолітнім ОСОБА_3 , або його матір`ю ОСОБА_2 .

На підтвердження своєї правової позиції стороною заявника, надано суду оригінал власноручної письмової розписки неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власноручно складеним самою дитиною російською мовою у м. Одесі 10 липня 2020 року. Зі змісту означеної Розписки вбачається, що ОСОБА_3 письмово підтверджує, своєму батькові, що його батько восени 2015 року, оформив для нього в Одеському відділенні Приватбанку банківську картку «Юніор» на яку потім постійно переводив грошові кошти до осені 2019 року. Нову картку «Юніор» він отримував у тому є відділенні «Приватбанку» тільки з мамою. У розписці неповнолітній ОСОБА_3 вказує, що коди доступу до банківських карток, він отримав сам та сам знімав грошові кошти, які переводив батько.

Суд критично оцінює наданий скаржником оригінал власноручної письмової розписки неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважає, що розписка не може бути прийнята судом відповідно до ст. ст. 76 80, 95 ЦПК України як належний, достатній, допустимий та достовірний письмовий доказ, який згідно ч. 11 ст. 83 ЦПК України не викликає жодних сумнівів, та підтверджує обставини, які не підлягають додатковому доказуванню згідно приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 31 ЦК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість.

Оскільки, отримання аліментів та розпорядження цими грошовими коштами не можна віднести до дрібних побутових правочинів, то малолітній ОСОБА_3 , який досяг чотирнадцяти років тільки 7.08.2018 року, до цього саму не мав передбаченої законом цивільної дієздатності на вчинення дій, зазначених у розписці.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦК України крім правочинів, передбачених ст.31 ЦК України, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами. В контексті ч.1ст.32 ЦК України, неповнолітні вправі самостійно розпоряджатися своїм заробітком стипендією або іншими доходами, які вони одержали відповідно до законодавства.

Я зазначалося вище у мотивувальній частині ухвали, аліменти на утримання двох дітей, стягнути судом на користь їхньої матері, ОСОБА_2 , а тому зняття цих грошових коштів після досягнення чотирнадцятирічного віку ОСОБА_3 , ну думку суду не можна вважати такими, які він одержав відповідно до законодавства. При цьому судом враховується, що в розписці взагалі не зазначено, які суми знімалися малолітньою, а потім неповнолітньою дитиною, в який період і на що витрачалися.

Окрім цього, заявник ОСОБА_1 вказує, що аліменти на утримання молодшого сина, він перераховував на картку старшого сина ОСОБА_3 , що на думку суду не може бути прийнято до уваги, як належне виконання аліментних зобов`язань щодо утримання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому суд вважає, що написана неповнолітньою дитиною у віці 15 років 11 місяців власноручна письмова розписка, в якій неповнолітня дитина віком 15 років 11 місяців підтверджує своєму батькові факт отримання безпосередньо самою дитиною банківських карток(оформлених її батьком) і факт зняття цих грошей, суперечить діючому законодавству і не являється письмовим доказом у даній справі щодо належного виконання заявником своїх аліментних зобов`язань.

Суд вважає не підтвердженим той факт, що в період з вересня 2015 року до вересня 2019 року фізично картки були отримані та перебували безпосередньо у володінні самої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (старшого сина скаржника) та що грошові кошти, які перераховувались на них скаржником, були отримані та витрачені власником карток з відома стягувача, але без участі платника аліментів у отриманні банківських карток та без участі платника аліментів у подальшому користуванні цими картками і без участі платника аліментів у подальшому витрачанні грошей з цих карток. Не надано суду доказів того, що платник аліментів ОСОБА_1 (скаржник по справі), зараховуючи грошові кошти на вказані картки, лише перераховував їх на банківські картки дитини, які перебували безпосередньо у самої дитини, але сам платник аліментів при цьому не мав фізичного доступу до вказаних карток.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Верховний Суд у своїй Постанові від 06 лютого 2019 року по цивільній справі № 127/15879/17-ц звернув увагу на те, що Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Верховний Суд у своїй Постанові від 01 липня 2019 року по цивільній справі № 490/6138/17 звернув увагу на те, що Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків(HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Крім того, виходячи зі змісту приписів ст. 179 СК України аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Останні лише отримують та використовують їх від імені дітей.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня( ч.ч. 1, 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 81, 84, 89, 352, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання неправомірними дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни (робоча адреса: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) щодо неврахування зроблених боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 ) виплат аліментів на загальну суму 102838,09 (сто дві тисячі вісімсот тридцять вісім гривень 09 копійок) гривень за період вересень 2015-вересень 2019 роки під час здійснення розрахунку загального розміру заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментах в рамках виконавчого провадження № 54238244, відкритого 06.07.2017 року на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 від 21.09.2015 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий: І.О. Поліщук