ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

з участю: відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Фастові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однієї сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2014 року позивач ОСОБА_4 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна.

09 вересня 2014 року ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджено Свідоцтвом про шлюб виданим 09 вересня 2014 року (а.с.127 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи, в період розгляду Фастівським міськрайонним судом Київської області даної цивільної справи, позивачкою та її представником неодноразово уточнювалися позовні вимоги.

28 березня 2016 року ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишової Є.Ю було об`єднано в одне провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однієї сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна (провадження № 2/381/3/16, справа № 381/1029/14-ц) та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, стягнення вартості майна (справа №381/788/16-ц, провадження №2/381/436/16). Об`єднаній справі присвоєно № 381/1029/14-ц, провадження № 2/381/3/16.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2019 року, вказану вище цивільну справу було розподілено судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осауловій Н.А. (а.с.180 том 5).

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року дану справу було прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 16 березня 2021 року, за клопотанням представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_6 було призначено судове засідання на 31 березня 2021 року на 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції з Деснянським районним судом міста Києва.

В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 повторно не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про розгляд справи у її відсутність, чи про відкладення розгляду справи не подавала.

Судове засідання в режимі відеоконференції за участі представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 не відбулося, так як Деснянський районний суд міста Києва, з невідомих суду причин не вийшов на відеозв`язок.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив на електронну адресу суду листа з відміткою заступника керівника апарату Деснянського районного суду міста Києва Лещук Г.М., проте, що адвокат Вітер С.В. з`явився до Деснянського районного суду міста Києва 31 березня 2021 року о 14 год. 00 хв., відеоконференція не відбулася (а.с.235 том 6).

В судовому засіданні було з`ясовано думку учасників судового процесу щодо залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна, у зв`язку із неодноразовою неявкою в судові засідання позивача ОСОБА_3 , явка якої судом була визнана обов`язковою в судових засіданнях.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечували проти залишення позову ОСОБА_3 без розгляду, зазначили, що справа в суді розглядається довгий час, своїми діями сторона затягує розгляд справи.

Заслухавши думку відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку поєднується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" (Alimentaria Sanders S.A. проти Іспанії).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Частиною 2 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

З матеріалів справи вбачається, що дана цивільна справа надійшла до суду 26 лютого 2014 року.

За час перебування справи в провадженні судді Осаулової Н.А., а саме з 28 листопада 2019 року, всього було призначено чотирнадцять судових засідань, з яких шість судових засідань було відкладено за клопотанням представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_6 (а.с. 211 том 5, а.с. 39 том. 6, а.с. 161 том 6, а.с. 191 том 6) та два судові засідання за клопотанням позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 (а.с. 5 том 6, а.с. 174 том 6).

На жодному із призначених судових засідань позивач ОСОБА_3 не була присутня.

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року судом було відкладено судове засідання у даній справі до 23 лютого 2021 року до 14 год. 00 хв. та визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_3 у судових засідань у визначену судом дату та час.

Вищевказана ухвала суду від 02 лютого 2021 року та повістка про виклик до суду, були направлені судом на адресу ОСОБА_3 , вказану в позовній заяві (а.с. 185 том 6).

Як свідчить Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 441, дану ухвалу суду та повістку про виклик до суду ОСОБА_3 отримала 12 лютого 2021 року (а.с. 189 том 6), проте в судове засідання 23 лютого 2021 року позивач ОСОБА_3 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

23 лютого 2021 року останній повторно було направлено ухвалу суду від 02 лютого 2021 року та повістку про виклик до суду, які позивач отримала 11 березня 2021 року про що свідчить Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 368 (а.с. 222 том 6).

В судове засідання 31 березня 2021 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Водночас ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду за провадженням №61-36375св18 від 22.05.2019 року.

Більше того, позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не виконала вимоги ухвали суду від 02 лютого 2021 року та не прибула у визначені судом дати судових засідань. Не скористалася правом повідомити суд про неможливість прибути до суду для розгляду справи, будь-то електронною поштою, факсом, шляхом направлення телеграм тощо, що відповідало б положенням ЦПК України.

В розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна, підлягає залишенню без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Керуючись ст. 257, 259, 260, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однієї сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна у цивільній справі №381/1029/14-ц (провадження 2/381/1/21) - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н. А. Осаулова

Повний текст виготовлено 06.04.2021 р.