Справа №463/3475/16-ц
Провадження №6/463/26/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, виданим у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (Акціонерного товариства «Альфа-Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає до виконання; заінтересована особа Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ «Альфа-Банк», звернувся до суду з позовом до відповідачів, просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 906,32 доларів США.

В обґрунтування своїх вимог покликався на те, що 10.04.2008 між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 800003608, згідно якого відповідачу надано кредит на суму 27 000 доларів США на строк до 10.04.2023 зі сплатою за користування кредитними коштами 13,80 % річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 , 10.04.2008 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов`язань. Банком виконано зобов`язання за кредитним договором та надано відповідачу грошові кошти, обумовлені договором, однак останнім неналежним чином виконується обов`язок по його поверненню. Станом на 08.06.2016 заборгованість за кредитним договором становила 20 906,32 доларів США, з яких 20 375,99 доларів США заборгованість за кредитом, 530,33 доларів США заборгованість по відсотках. Дану суму боргу просив стягнути з відповідачів в примусовому порядку.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21.03.2017 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договірним зобов`язанням в розмірі 20 906,32 доларів США. Також стягнуто з кожного відповідача на користь позивача по 3890,40 грн. судового збору.

Рішення суду від 21.03.2017 не оскаржувалось та набрало законної сили.Стягувачу видано виконавчий лист.

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Мотивує тим, що стягувач скористався своїм правом позасудового врегулювання спору та відповідно до Закону України «Про іпотеку» звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього. Відтак, заборгованість є погашеною, а тому виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 та його представник підтримали заяву, дали пояснення, аналогічні вищенаведеним та просять заяву задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. В силу вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно вимог частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині другій ст. 432 ЦПК України.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц.

Дійсно, на підставі виданого судом виконавчого листа державний виконавець виніс постанову від 16.11.2017 про відкриття виконавчого провадження ВП № 55164788 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 10.04.2008 в розмірі 20 906,32 доларів США (а.с.131-132) та розпочав процедуру примусового виконання.

Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 10.04.2008 між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладався іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 (а.с.135-138).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 (а.с.139-140), банк реалізував позасудовий порядок врегулювання спору та в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Під час розгляду цивільної справи № 204/7148/16-ц (постанова від 17.04.2019) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

За змістом частини першої статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Згідно листа банку від 09.02.2021 № 11481-23.1, який адресовано боржнику ОСОБА_1 (а.с.148), банк підтвердив відсутність будь-якої заборгованості за кредитним договором № 800003608 від 10.04.2008 у зв`язку з зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Отже, в силу вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання за кредитним договором припинилось, внаслідок виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.

Вказане є матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже заяву слід визнати обґрунтованою та задоволити.

При цьому, слід роз`ярити, що в межах цієї справи таким, що не підлягає виконанню визнається виключно виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 10.04.2008 в розмірі 20 906,32 доларів США, на підставі якого було розпочате виконавче провадження ВП № 55164788, оскільки заявником у справі є виключно ОСОБА_1 та крім цього, ніщо не свідчить, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки припинилось зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо повернення судового збору.

Зрештою, виходячи зі змісту заяви така стосується виключно виконавчого листа, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 55164788.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 260, 432 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 463/3475/16-ц виданий 11.07.2017 Личаківським районним судом м. Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, МФО 300346, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 30.03.2021.

Суддя: Леньо С. І.