ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року

м.Суми

Справа №587/911/20

Номер провадження 22-ц/816/528/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» (Товариство з обмеженою відповідальністю) на рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Степаненка О.А. у м. Суми,

в цивільній справі за позовом Спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» (Товариство з обмеженої відповідальності) до державного реєстратора Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименка Дениса Олександровича, ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Натон» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року САП «Родючисть» (ТОВ) звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 червня 2018 року між Миколаївською сільською радою Сумського району Сумської області та САП «Родючисть» (ТОВ) укладено договір оренди землі, за яким товариство орендує невитребувані земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території сільської ради, до складу яких входить і земельна частка (пай) з кадастровим номером :05:001:0095.

27 березня 2020 року державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. прийнято рішення № 51798039 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку, яке позивач вважає незаконним, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії II-СМ № 042850, виданий 14 липня 2002 року Северинівською сільською радою, на ім`я ОСОБА_2 , хоча остання у 1997 році уклала шлюб, після чого, можливо, могла змінити прізвище на « ОСОБА_3 », а тому позивач допускає, що вони є різними особами.

Крім того, позивач стверджував, що відповідач ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, з 1998 року вибула та проживає там постійно і 25 березня 2020 року не могла особисто звернутися до державного реєстратора у зв`язку з припиненням в`їзду на територію України іноземців через введення карантину.

Товариство вважає, що прийняті державним реєстратором рішення № 51798039 від 27 березня 2020 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права приватної власності на земельну ділянку площею 2,9147, кадастровий номер :05:001:0095 та №51887659 від 06 квітня 2020 про припинення речового права оренди САП «Родючисть» (ТОВ) даної земельної ділянки, суперечать нормам законодавства, тому посилаючись на ці обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги просив суд:

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за номером 36100993 від 25 березня 2020 року, внесений державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. на підставі рішення, індексний номер 51798039 від 27 березня 2020 року, про реєстрацію за ОСОБА_1 права приватної власності на земельну ділянку площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, яка розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право від 03 квітня 2020 року, внесений державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. на підставі рішення, індексний номер 51887659 від 06 квітня 2020 року, про припинення речового права оренди САП «Родючисть» (ТОВ) земельної ділянки площею 2,9147 га, кастровий номер :05:001:0095, яка розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право за номером 36247639 від 09 квітня 2020 року, внесений державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. на підставі рішення, індексний номер 51961148 від 13 квітня 2020 року, про реєстрацію за Фермерським господарством «Натон» права оренди земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, яка розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 08 січня 2021 року у задоволенні позову САП «Родючисть» (ТОВ) відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, товариство подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що приймаючи рішення про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку державний реєстратор не врахував невідповідностей у поданих документах, зокрема тієї обставини, що ОСОБА_1 , яка змінила дівоче прізвище ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією шлюбу 15 листопада 1997 року, подала реєстратору Державний акт на право приватної власності на землю від 14 липня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 . Заявник вважає, що ОСОБА_1 мала б підтвердити факт належності їй вказаного державного акта у судовому порядку, оскільки він виданий у 2002 році на прізвище « ОСОБА_4 », не зважаючи на те, що з 1998 року заявниця мала прізвище « ОСОБА_3 ». Стверджує, що державний реєстратор повинен був відмовити у реєстрації права, оскільки подані заявницею документи не дають змоги встановити факт набуття нею права на земельну ділянку. Крім того, суд не врахував, що ОСОБА_1 не могла особисто подавати реєстратору документи 27 березня 2020 року, оскільки 07 лютого 2020 року вона повернулась до Російської Федерації, де зареєстровано її місце проживання, і в зворотному напрямку кордон не перетинала. Заявник звернув увагу, що у справі відсутні докази на підтвердження відповідності земельної ділянки площею 2,9147 га з кадастровим номером :05:001:0095 земельній ділянці, яка зазначена у державному акті ІІ-СМ №042850. Зазначене, на думку заявника, у своїй сукупності свідчить про незаконність оспорюваних рішень державного реєстратора. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом у даній справі САП «Родючисть» (ТОВ) зазначає, що незаконне оформлення ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку є підставою для припинення права оренди на цю землю у САП «Родючисть» (ТОВ), тому вважає, що його права порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, представник САП «Родючисть» (ТОВ) - адвокат Кучменко С.В. звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, але доказів поважності неявки в судове засідання суду не надав, тому колегія суддів вважає за необхідне слухати справу у відсутність не з`явившихся на підставі доказів наявних в матеріалах цивільної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову САП «Родючисть» (ТОВ), суд першої інстанції виходив з недоведеності порушення прав позивача у зв`язку з реєстрацією права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , а також відсутності доказів незаконності рішень про державну реєстрацію припинення права оренди на спірну земельну ділянку за САП «Родючисть» (ТОВ) та про реєстрацію права оренди цієї ділянки за ФГ «Натон».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що 06 червня 2018 року між позивачем САП «Родючисть» (ТОВ) та Сумською райдержадміністрацією Сумської області було укладено договір оренди землі (не витребуваних земельних часток (паїв), зареєстрований у Миколаївській сільській раді Сумського району Сумської області (а.с.9-11).

Додатковою угодою № 2 укладеною 31 травня 2019 року між Миколаївською сільською радою Сумського району Сумської області та САП «Родючисть» (ТОВ) внесені зміни до Договору оренди землі від 06 червня 2018 року щодо предмета оренди, грошової оцінки земельних ділянок, порядку внесення орендної плати (а.с.15).

Пунктом 3 Договору оренди землі від 06 червня 2018 року сторони визначили строк дії договору - сім років з дати державної реєстрації цього договору, але до моменту виявлення власників (п.п.3.1- а.с. 9).

За змістом п.п. 12.2 дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (а.с. 10 зворот).

Матеріалами справи підтверджується, що до Списку невитребуваних земельних часток (паїв), що передані в оренду САП «Родючисть» (ТОВ) (Додаток № 1 до Договору оренди), крім інших, включена земельна частка (пай) ОСОБА_2 площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095 (а.с.12).

ОСОБА_2 належить до засновників Сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Промінь», працювала у товаристві вихователем дитячого садка (а.с. 97-98, 152).

Право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія СМ №0224998, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Сумською районною Державною адміністрацією членам ЗСАПТ «Промінь» Сумського району за №202 21 березня 1997 року (а.с. 147-151).

На підставі Розпорядження голови Сумської райдержадміністрації № 99 від 26 березня 2002 року ОСОБА_2 передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,91 га, розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-СМ №042850 від 14 липня 2002 року (а.с. 155-156).

У зв`язку з реєстрацією шлюбу 15 листопада 1997 року громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с. 99).

Звертаючись до державного реєстратора з метою внесення відомостей про своє право власності на земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 надала необхідні документи на підтвердження свого речового права на землю, а також на підтвердження зміни прізвища, достатні для прийняття реєстратором рішення про реєстрацію права.

За даними державного реєстру земель станом на 01 січня 2013 року та відомостей Державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 2,9147 га з кадастровим номером :05:001:0095 відповідає земельній ділянці, яка зазначена у державному акті II-СМ № 042850, зареєстрованому в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки від 04 липня 2002 року за громадянкою ОСОБА_2 (а.с.103).

25 березня 2020 року на підставі довідки № 379/115-20 від 18 березня 2020 року, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: II-СМ № 042850, виданого 14 липня 2002 року Северинівською сільською радою, державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Д.О. прийняв рішення від 27 березня 2020 року № 51798039 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0095 (а.с.33).

Особа власника ОСОБА_1 підтверджена паспортом громадянина України, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 05 січня 1998 року Сумським РВ УМВС України в Сумській області (а.с.19,20).

03 квітня 2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. на підставі рішення, індексний номер 51887659 від 06 квітня 2020 року внесений запис про інше речове право - про припинення речового права оренди САП «Родючисть» (ТОВ) земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, яка розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 19 зворот).

09 квітня 2020 року за номером 36247639 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. на підставі рішення, індексний номер 51961148 від 13 квітня 2020 року внесений запис про інше речове право - про реєстрацію за Фермерським господарством «Натон» права оренди земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095, яка розташована на території Миколаївської (колишньої Северинівської) сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 33 зворот).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 14 Конституції України передбачено, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Питання набуття права власності чи користування на земельні ділянки урегульовано Земельним кодексом України.

Частиною першою статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до вимог статті 126 ЗК України в редакції 2002 року, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

За змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. (Частина 1 статті 18 Закон України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до частин 2, 4 статті 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку.

Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.

У відповідності до приписів п.п. 1 та 8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема:

укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до державного реєстратора Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименка Д.О. із заявою про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0095, ОСОБА_1 надала документи необхідні для реєстрації її права власності на земельну ділянку, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії II-СМ № 042850, виданий 14 липня 2002 року Северинівською сільською радою, на ім`я ОСОБА_2 , свідоцтво про шлюб від 15 листопада 1997року, яке підтверджує зміну прізвища, довідка з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 379/115-20 від 18 березня 2020 року, квитанцію про сплату адміністративного збору.

Встановлення особи ОСОБА_1 реєстратор здійснив за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 05 січня 1998 року Сумським РВ УМВС України в Сумській області (а.с. 19).

Заявниця також підтвердила належними документами факт зміни прізвища, надала копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , дівоче прізвище відповідачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15 листопада 1997 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6 і змінила прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 94, 99).

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначний вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена (частина 5 статті 24 цього Закону).

Перевіривши надані документи в установленому порядку державний реєстратор не встановив підстав для відмови у проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку.

При здійсненні реєстрації права власності за ОСОБА_1 державним реєстратором виявлено зареєстроване інше речове право на вказану земельну ділянку, а саме право оренди САП «Родючисть» (ТОВ) згідно договору оренди землі (невитребуваних земельних часток (паїв).

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди землі (невитребуваних земельних часток (паїв)), інше речове право зареєстроване на 7 років (до 06 червня 2025 року) до моменту виявлення власників (а.с. 19 зворот).

Стаття 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає особливості державної реєстрації права оренди на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, земельні ділянки колективної власності.

Право оренди на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, земельні ділянки колективної власності, надані в оренду органами державної влади, органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному статтями 13, 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", здійснюється без державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки в Державному реєстрі прав.

Державна реєстрація припинення права оренди на невитребувані (нерозподілені) земельні ділянки, земельні ділянки колективної власності, надані в оренду в порядку, визначеному статтями 13, 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", проводиться без подання відповідної заяви заявниками одночасно з державною реєстрацією права власності на відповідну земельну ділянку.

Керуючись зазначеними нормами закону, державний реєстратор, зареєструвавши право власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , здійснив реєстрацію припинення іншого речового права на цю земельну ділянку САП «Родючись» (ТОВ), у зв`язку з припиненням договору оренди, укладеного орендарем з Миколаївською сільрадою Сумського району Сумської області, з підстав виявлення власника земельної ділянки та втрати нею статусу невитребуваної.

Правомірність рішення від 06 квітня 2020 року №51887659, прийнятого державним реєстратором щодо державної реєстрації припинення права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0095 перевірена Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції.

Наказом №2117/7 від 14 серпня 2020 року Міністерства юстиції України відмовлено у задоволенні скарги САП «Родючисть» (ТОВ) на дії державного реєстратора щодо реєстрації припинення іншого речового права товариства на указану земельну ділянку, оскільки оскаржуване рішення прийняте державним реєстратором відповідно до законодавства (а.с. 167-169).

Матеріалами справи підтверджується, що 07 квітня 2020 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ФГ «НАТОН» укладений договір оренди землі площею 2,9147 га строком дії до 31 грудня 2035 року з правом пролонгації.

На підставі наданого договору оренди державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. прийнято рішення, індексний номер 51961148 від 13 квітня 2020 року, про реєстрацію за ФГ «Натон» права оренди земельної ділянки площею 2,9147 га, кадастровий номер :05:001:0095.

Доказів неправомірності рішення державного реєстратора про реєстрацію за ФГ «НАТОН» іншого речового права позивачем до суду також не надано.

Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, за винятком випадків, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на відсутність у справі доказів порушення з боку державного реєстратора чинного законодавства при прийнятті оспорюваних рішень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заявленого позову.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем, всупереч вищезазначених вимог закону, не надано суду належних допустимих доказів незаконності оспорюваних рішень державного реєстратора, а також порушення відповідачами речових прав САП «Родючисть» (ТОВ).

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору від 06 червня 2018 року право оренди САП «Родючисть» (ТОВ) земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0095 припинилось з моменту реєстрації права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_1 .

Порушення вимог чинного законодавства при реєстрації за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку судом не встановлено.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_1 » різні особи, оскільки зазначені доводи вже були розглянуті місцевим судом та визнані безпідставними, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, які є достатніми для підтвердження факту зміни прізвища відповідачкою.

Твердження заявника апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не могла звернутись до державного реєстратора із заявою про реєстрацію свого речового права на земельну ділянку після 07 лютого 2020 року, оскільки перебувала на території Російської Федерації, як на підставу для скасування рішень реєстратора, висновків суду по суті спору також не спростовують, оскільки на обсяг належних ОСОБА_1 прав на спірне нерухоме майно не впливають, а є надуманими підставами спрямованими на обмеження особи у можливості реалізації законного права.

Із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, апеляційний суд доходить висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, тому суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» (товариство з обмеженою відповідальністю) залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 7 квітня 2021 року

Головуючий - О.І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук