09.04.2021 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/3101/21
Провадження № 2/644/1717/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Глібко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки та просить розірвати шлюб, зареєстрований 31 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, актовий запис № 338.

Крім того, позивач ОСОБА_1 в окремій заяві просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що він має статус учасника бойових дій, посвідчення серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2014 року, тому на підставі п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору він звільнений.

Розглянувши зазначену заяву, прихожу до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, позивач не сплатив судовий збір за подання даного позову, посилаючись на те, що він звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», адже є учасником бойових дій.

Так, відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

За змістом зазначеної статті, звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них не передбачено права на звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з вимогами, подібними до тих, з якими заявник звернувся у даній справі.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, що в даному випадку не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання даної позовної заяви - підлягає сплаті на загальних підставах, визначених Законом України «Про судовий збір», а тому суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, варто зауважити, що зазначена позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі №9901/70/20.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки дана заява пред`явлена з порушенням ст. 175, 177 ЦПК України, а саме…

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, позивачу необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідатиме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 грн., станом на час подання позовної заяви про розірвання шлюбу.

Інших обставин, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем вимоги ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 4 ст. 177 ЦПК України не виконані.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений термін позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Глібко