РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/2433/19

Провадження № 22-ц/4815/238/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Шимківа С.С.,Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання :Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2020 року, ухваленого в складі судді Ковальова І.М., дата складання повного тексту рішення не вказана, у справі № 569/2433/19

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 22 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL15140 відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 3800,00 доларів США та зобов`язалася погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2010 року по цивільній справі №2-4191/10 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL15140 від 22 січня 2008 року в сумі 33905,96 грн., сплачений судовий збір в сумі 339,06 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ в сумі 120,00 гривень.

В подальшому, 20 вересня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області по справі №2-4191/10 було видано виконавчі листи, які представником позивача були пред`явлені до примусового виконання.

Відповідно до постанови Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04 грудня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4191/10, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 20 вересня 2010 року закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Покликаючись на наведене просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у вигляді суми боргу інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 5335,48 коп., три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 1393,93 грн., заборгованість по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США та понесені судові витрати по справі в розмірі 3093,63 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2020 року позовні вимоги акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» 04114, м.Київ. вул.Автозаводська,54/19, заборгованість у вигляді суми боргу інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 5335,48 коп., три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 1393,93 грн., заборгованість по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3093,63 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду в частині стягнення заборгованості по підвищених відсотках, відповідач подав апеляційну скаргу, мотивовану тим, що судом першої інстанції при вирішенні спору порушені норми матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені докази та обставини справи, що мають значення для справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США вімовити. Покликається на правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема у справі №444/9519/12 від 08 березня 2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення судув оскаржуваній частині таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 22 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL15140 відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 3800,00 доларів США та зобов`язалася погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2010 року по цивільній справі №2-4191/10 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL15140 від 22 січня 2008 року в сумі 33905,96 грн., сплачений судовий збір в сумі 339,06 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ в сумі 120,00 гривень.

20 вересня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області по справі №2-4191/10 було видано виконавчі листи, які представником позивача були пред`явлені до примусового виконання.

Відповідно до постанови Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04 грудня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4191/10, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 20 вересня 2010 року закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У лютому 2019 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка складається із суми боргу у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 5335, 48 грн., три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 1393,93 грн., та заборгованості по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США.

Рішення суду оскаржується лише в частині стягнення заборгованості по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США, а тому в неоскарженій частині апеляційним судом не перевіряється.

Так, частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказаний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Крім того, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Судом установлено, що АТ «Універсал Банк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України та підвищених відсотків, звернувшись року до суду із позовом про примусове солідарне стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника і поручителя.

Такими діями кредитор на власник розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Таким чином, у банка відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором підвищені проценти після закінчення строку його дії, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, тобто змоменту звернення до суду у 2010 році.

Наведених норм права суд першої інстанції не врахував та задовольнивши заяву помилково погодився із правомірністю продовження нарахування підвищених відсотків кредитним договором після закінчення строку кредитування.

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає до задоволення то сплачені судові витрати відповідачем за перегляд справи судом апеляційної інстанції підлягають стягненню з позивача в сумі 4362,77 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2020 року вчастині стягнення заборгованоті по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США скасувати.

В задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по підвищених відсотках в розмірі 7192,18 доларів США відмовити.

Стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати за перегляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 4362,77 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 квітня 2021 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.