Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2675/20

2/330/102/2021

"07" квітня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого Гусарової В.В. при секретарі Колєдаєвої Л.І..

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кирилівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа : приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу Уколов Сергій Анатолійович про визнання недійсним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсним договору та скасування запису про реєстрацію права та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Кирилівської селищної ради, третя особи : ОСОБА_2 про визнання додаткового договору недійсним.

в с т а н о в и в:

1.Позиція сторони позивача за первісним позовом.

05.11.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кирилівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа : приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу Уколов Сергій Анатолійович про визнання недійсним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсним договору та скасування запису про реєстрацію права, в якому зазначив, що :

6 червня 2007 року між позивачем і Кирилівською селищною радою Якимівського району Запорізької області укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0972 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0099.

Договір оренди укладений в письмовій формі та зареєстрований 26 липня 2007 року в Якимівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» (реєстровий № 5.8). Земельна ділянка передана в оренду строком на 3 роки. '

Додатковим договором від 10 травня 2011 року, який зареєстрований 3 липня 2012 року відділом Держкомзему у Якимівському районі Запорізької області (реєстровий номер 01401), договір оренди від 6 червня 2007 року поновлений на строк до 26 липня року з правом поновлення договору на новий строк.

Договори від 6 червня 2007 року та від 10 травня 2011 року укладені у письмовій формі, що передбачена редакцією статті 14 Закону України «Про оренду землі», чинної на день укладання договорів. Також ці договори зареєстровані у Держкомземі України.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно орендаря за договором оренди від 06.06.2007, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними.

Заявою від 5 червня 2020 року позивач запропонував Кирилівській селищній раді поновити договір оренди від земельної ділянки від 6 червня 2007 року. Ця заява передана 9 червня 2020 року в приймальню голови Кирилівської селищної ради. Копія заяви від 5 червня 2020 року додається, її оригінал знаходиться у позивача і у Кирилівської селищної ради.

Листом від 06.07.2020 за вихідним номером 1273 Кирилівська селищна рада запросила у позивача копію договору оренди земельної ділянки від 6 червня 2007 року та копію додаткового договору від 10 травня 2011 року. У відповідь на цей лист позивач 15 липня 2020 року надіслав Кирилівській селищній раді поштою копії договорів.

У строки, передбачені в частині 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, що діяла на день надіслання листа, Кирилівська селищна рада відповіді позивачу не надала.

10 вересня 2020 року позивач склав заяву і надіслав її поштою 11 вересня 2020 року Кирилівській селищній раді. У заяві позивач просив укласти зі мною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 6 червня 2007 року, адже протягом місяця до завершення дії договору оренди орендодавець не прийняв рішення про відмову у продовженні договору.

22 вересня 2020 року та 8 жовтня 2020 року від Кирилівського селищного голови мені надійшла копія рішення Кирилівської селищної ради від 18 серпня 2020 року № 11. Зі змісту цього рішення слідує, що на сесії ради, яка відбулася 18 серпня 2020 року, позивачу відмовлено у поновленні договору оренди від 6 червня 2007 року.

Якщо оцінювати таке рішення, то по-перше, слід сказати, що воно прийнято радою не у строки, визначені частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі». По-друге, як з`ясувалося згодом, Кирилівська селищна рада на час прийняття рішення від 18 серпня 2020 року № 11 вже не була власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0099. Про це він дізнався 22 вересня 2020 року, коли отримав відповідь на свій інформаційний запит з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як з`ясувалося, рішенням Кирилівської селищної ради від 21 грудня 2018 року № 55 земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0099 передана у власність ОСОБА_2 . Зазначене рішення стало підставою для внесення реєстратором 22 грудня 2018 року запису про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Індексний номер запису 29637527, розділ №202.

За договором купівлі-продажу від 18 травня 2020 року ОСОБА_2 продала належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0099 ОСОБА_3 . Договір посвідчений 18 травня 2020 року приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області Уколовим Сергієм Анатолійовичем. Реєстровий номер договору 727.

Цей договір став підставою для внесення реєстратором 18 травня 2020 року запису про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Індексний номер запису 52266873.

Рішенням Кирилівської селищної ради від 21 грудня 2018 року № 55 порушена пряма заборона, що визначена частиною 4 статті 9 Закону України «Про оренду землі», на відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендаря. Ця заборона встановлена законодавцем задля забезпечення права орендаря на першочергове придбання орендованої земельної ділянки. Право орендаря на першочергове придбання земельної ділянки передбачено частиною 1 статті 9 Закону України «Про оренду землі». В позові ОСОБА_1 просив :

визнати недійсним і скасувати рішення Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області від 21 грудня 2018 року № 55 про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0099, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером , що укладений 18 травня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , й посвідчений 18 травня 2020 року приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області Уколовим Сергієм Анатолійовичем (реєстровий номер договору 727).

Скасувати індексний запис № 29637527 від 22 грудня 2018 року у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0099, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати індексний запис № 52266873 від 18 травня 2020 року у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0099, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідачів судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

2.Позиції відповідачів, третьої особи за первісним позовом.

Представник Кирилівської селищної рали позов не визнав, пояснив, що заступник голови Кирилівської селищної ради не мав повноваження на підписання додаткового договору, відомості про оренду землі по додатковому договору не були внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому Кирилівська селищна рада, передаючі земельну ділянку, що є предметом позову у власність іншій особі діяла правомірно.

Представник ОСОБА_5 та ОСОБА_3 позов не визнав у повному обсязі за підставами, які були зазначені у зустрічній позовній заяві.

Третя особа : приватний нотаріус Уколов С.А. просив справу розглянути без його участі на розсуд суду.

3.Позиція сторони позивача за зустрічним позовом

12.01.2021 р. до Якимівського районного суду Братищенко О.А. подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , Кирилівської селищної ради, треті особи : ОСОБА_2 ,приватний нотаріус Уколов С.А.про визнання додаткового договору недійсним, в якому зазначила, що :

Позивачем за первісним позовом долучено копію додаткового договору від 10.05.2011 р. до договору від 06.06.2007 р., який має відмітку від 03.07.2012 р. в філії кадастру ( незрозуміло чому через 14 місяців.

Згідно Листа Кирилівської селищної ради №1921 від 23.12.2020 р.: Відповідно Витягу від 28.02.2018 р. з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не зареєстровано. Первинна була з 26.07.2007 р. строком на 3 роки.

На момент прийняття Рішення №55 від 21.12.2018 р., про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, екземпляр Додаткового договору від 10.05.2011 р. відсутній в селищній раді, у відповідних книгах реєстрацію не пройшов, до основного договору за правилами інструкції про діловодство не долучено. Підписантом зазначений Голова селищної ради ОСОБА_6 , але підпис йому не належить,додатковий Договір можливо був підписаний Заступником селищного голови Соболь В`ячеславом Вікторовичем. Згідно наданих функціональних обов`язків Заступнику голови - ОСОБА_7 , не мав право підпису документів такої категорії. Він лише мав право виконувати обов`язки селищної ради, лише в його відсутність., але в цей день Селищний голова ОСОБА_8 знаходився на робочому місті. І по змісту, надана версія не може вважатись додатковим Договором, якщо строк основного договору закінчився майже 1 рік тому. Позивач ОСОБА_1 не надає доказів, що відповідно до основного Договору, він звернувся письмово до селищної ради за 1 місяць до закінчення у 3-річної оренди.

п.1.2 Спірного Додаткового договору передбачає встановлення нормативне грошової земельної ділянки, згідно Витягу з технічної документації, наявність розрахунку зої плати. Але позивач взагалі не згадує про наявність цих документів. П.5 запропонованого змісту Позивачем ОСОБА_1 . Додаткового договору передбачає державну реєстрацію договору. Яка взагалі не здійснена.

Крім того, за весь час оренди позивачем за первісним позовом не використовувалась земельна ділянка за цільовим призначенням «Для індивідуального житлового будівництва» та нас набуття права власності відповідачами за первісним позовом, на зазначеній земельній ділянці нічого розташовано не було.

У зустрічному позові ОСОБА_3 просила визнати додатковий договір від 10.05.2011 р., укладений між ОСОБА_1 та Кирилівською селищною радою, до договору оренди земельної ділянки, площею0,0972 га, з кадастровим номером :01:006:0099, що розташована за адресою АДРЕСА_2 б. 20 недійсним.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримав позовну заяву у повному обсязі, просив визнати додатковий договір недійсним

4.Позиції відповідачів та третіх осіб по зустрічному позову :

Представник ОСОБА_1 зустрічний позов не визнав як безпідставний та пояснив, що ОСОБА_9 не знав про те, що ОСОБА_7 не повноважний підписувати вказаний договір, договір мав печатку Кирилівської селищної ради,укладений на підставі рішення Кирилівської селищної ради, діюче на момент укладення додаткового договору законодаство не вимагало його реєстрації в державному реєстру прав на нерухоме майно ( який на той час не функціонував).

Представник Кирилівської селищної ради не заперечував проти його задоволення, пояснив, що Кирилівській селищній раді неічого не було відмо про існування вказанного договору, примірник договору у Кирилівській селищній раді відсутній.

Треті особи до судового засіданні не з`явились, письмових заяв з приводу зустрічних позовних вимог до суду не надали.

5. Під час вивчення письмових доказів, які були надані сторонами, судом було встановлено наступне :

Відповідно рішення Кирилівської селищної ради № 47 від 12 квітня 2007 р. рішенням сесії Кирилівської селищної ради затверджено проект щодо відведення земельних ділянок для будівництва а та обслуговування житлових будинків смт. Кирилівка п.1.31 ОСОБА_1 площею 0,0972 га в АДРЕСА_1 терміном на 3 роки. ( а.с.8). 06.06.2007 р. між ОСОБА_1 та Кирилівської селищною радою був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0972 га з кадастровим номеро 232355400:01:006:0099 на строк 3 роки, починаючі з дати його державної реєстрації Відповідно до п.6 вказаного договору орендар не пізніше ніж за місяць до закінчення строку оренди, орендар повинен звернутись з відповідним клопотанням до орендодавця, вказаний договір зареєтровано 26.07.2007 р. ( а.с.9-15)

10.05.2011 р. між Кирилівською селищною радою та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору оренди земельної ділянки від 26.07.2007 р. В договорі зазначено, що він укладається відповідно до рішення Кирилівської селищної ради № 6 від 24.02.2011 р., встановлено строк його дії до 26 липня 2020 р., договір містить підписи сторін, печатку Кирилівської селищної ради ( а.с. 16). Відповідно до функціональних обов`язків першого заступника голови Кирилівської селищної ради, ОСОБА_7 ( який ймовірно підписував додатковий договір не мав повноваження на підпис такого договору ( а.с.83)

Відповідно до витягу з державного земельного кадастру станом на 28.02.2018 р. не було відомостей щодо додаткового договору оренди зазначеної земельної ділянки, а були відомості тільки по договору оренди від 26.07.2007 р. ( а.с.84-85)

05.06.2020 р. ОСОБА_1 звернувя до Кирилівської селищної ради із заявою про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки ( а.с. 17), у відповідь Кирилівська селищна рада запропонувала надати Кирилівській селищній раді копії зазначених вище договорів оренди ( а.с. 18) 14.07.2020 р. ОСОБА_1 . ОСОБА_1 направив на адресу Кирилівської с/р вказані документи ( а.с 20) 10.09.2020 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Кирилівської селищної ради із заявою про поновлення договору оренди ( а.с.22)

Рішенням Кирилівської селищної ради № 11 від 18 серпня 2020 р. ОСОБА_1 відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки в зв`язку із закінченнеям строку, на якій він був укладений ( а.с.24)

Відповідно до рішення № 55 від 21.12.2018 р. сесії Кирилівської селищної ради,земельна ділянка, що є предметом позову передана у власність ОСОБА_2 ( а.с.97) на підстав її заяви та схеми розташування земельної ділянки, яку бажає прийняти у власність ( а.с.98-99)

Відповідно до державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 29.11.2018 р. ( до прийняття рішення Кирилівською селизноїю радою про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2 ) мались відомості про власника земельної ділянки Кирилівської селищної ради, інформація щодо користувачів вказаною земельною ділянкою була відсутня ( а.с. 100) -

Відповідно до відомостей з державного земельного кадастру станом на 12.05.2020 р. власником земельної ділянки що є предметом позову була ОСОБА_2 ( а.с.65)

18.05.2020 р. був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, що є предметом позову та земельну ділянку придбала у власність ОСОБА_3 , продавець ОСОБА_2 ( а.с. 29,133-135

6. Мотиви суду

Судом було встановлено, що позивач за первісним позовом укладав додатковий договір оренди з Кирилівської селищною радою на строк до 26 липня 2020 р., договір був укладений на підставі відповідного рішення Кирилівської селищної ради, підписаний посадовою особою Кирилівською селищною радою, містить печатку, зареєстрований в відділі Держкомзему. Крім того, позивач за первісним не повинен був перевіряти при підписанні додаткового договору повноваження посадової особи Кирилівської селищної ради, а тому суд дійшов висновку, що процедура укладання та реєстрації вказаного договору відповідала діючому законодавству.

частиною 1 статті 9 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками аукціону.

Частиною 2 статті 9 цього Закону визначено, що орендодавець зобов`язаний повідомити в письмовій формі орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається.

Частиною 4 статті 9 Закону встановлена, що відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності не допускається без згоди на це орендаря.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Пунктом «г» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 10 червня 2015 року у справі № 6-162 цс!5, належним способом захисту права є визнання недійсними та скасування рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Ця позиція аргументована посиланням на частину 1 статті 155 Земельного кодексу України та статтю 21 Цивільного кодексу України.

Так, у разі видання органами акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається

недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України). Статтею 21 ЦК України передбачено, що якщо правовий акт індивідуальної дії відповідного органу суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він може бути скасований у судовому порядку.

На цих підставах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом про визнання недійсним та скасування рішення Кирилівської селищної ради № 55 від 21 грудня 2018 р. підлягають задоволенню, за тими же підставами вимога по зустрічному позову щодо визнання недійсним додаткового договору до договору оренди від 10.05.2011 р. не підлягають задоволенню.

Щодо скасування запису в державному реєстру про право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 суд дійшов висновку, що вказані вимоги не підлягають задоволенню,, бо позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх прав ( вказаний запис на теперішній час є неактуальний і не потягне за собою поновлення прав позивача).

За змістом приписів ч.1 та ч.2 ст. 15 ЦК України, способи захисту цивільного права чи інтересу це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводитися поновлення ( визнання) порушених( оспорюваних) прав, і інтересів і вплив на правопорушника ( п.5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925_1265/16). Іншими словами, це дії, спрямовані на попередження, порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними ( п.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 р. у справі № 310/11024/15-ц).

Щодо визнання недійсним договору продажу земельної ділянки від 18.05.2018 р. суд дійшов висновку про наступне :

Судом не встановлено в зв`язку з чим відомості по додатковому договору не були внесені до державного земельного кадастру, крім того судом встановлено, що після 01.01.2013 р. позивач за первісним позовом не вносив відомості щодо додаткового договору оренди до державного реєстру прав на нерухоме майно.

Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне ( п.6.3 постанови Верховного Суду від 2 липня 2019 р. у справі 48/340).Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність ( п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Відповідно до п.1 частини 1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна ( п.51 постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 р. по справі № 669/927/16-ц). Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження ( їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( див. пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 р. у справі № 922/3537/17)

У відповідності до ст. 388 ч.1 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбано особою, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати ( добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублено, викрадено або вибуло з володіння власника без його згоди.

Аналогічно, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 , яка придбала земельну ділянки за платним договором, є добросовісним набувачем, не могла знати, що укладенням вказаного договору порушуються права іншої особи, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На цих підставах, суд дійшов висновку необхідності відмови в позовних вимогах щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Щодо скасування записів про реєстрацію прав власності ОСОБА_3 , суд вважає, що вказана вимоги не підлягає задоволенню за тими ж підставами.

Крім того, при винесенні рішення суд враховує, що на момент винесення рішення позивач не має чинного права оренди земельної ділянки, що є предметом позову ( за додатковим договором), так як строк оренди сплинув.

Схожа позиція містилась в постанові Верховного Суду від 1.04.2020 р. по справі № 610/1030/18. Так в п.58-59 Постанови Суд зазначив, що якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки ( первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того є майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, якщо на підставі наступного договору відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендарю, а право останнього- зареєстровано у Державного реєстрі речових прав. У такому випадку, суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєстровати його право оренди у Державному реєстрі речових прав . Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не сплине строк оренди чи буде поновлений договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 9 ч.1,2,4; ст.27 ч.1 ЗУ «Про оренду землі», ч.3 ст.152, ч.1 ст.155 ЗК України, ст.15 ч.1,2,21, ч.1 ст.388 ЦК України, ст. 263-265 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовом ОСОБА_1 до Кирилівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа : приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу Уколов Сергій Анатолійович про визнання недійсним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсним договору та скасування запису про реєстрацію права задовольнити частково .

Визнати недійсним і скасувати рішення Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області від 21 грудня 2018 року № 55 про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0099, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в іншій частині позовних вимог відмовити.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Кирилівської селищної ради, третя особи : ОСОБА_2 про визнання додаткового договору недійсним.- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення . Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Гусарова В.В.