Справа № 307/3756/20
Провадження № 2/307/1715/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., за участю секретаря судового засідання Цех Г.М., представника позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільним сумісним,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Марич І.Ю. в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільним сумісним. Мотивуючи свої вимоги тим, що протягом 1992 - 2020 року позивачка з відповідачем проживали разом, спочатку однією сім`єю без реєстрації шлюбу, 22 січня 1997 року провели церковний обряд вінчання, отримали церковне Свідоцтво, а 03.02.2005 року офіційно уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Дубівської селищної ради за актовим записом №17. Укладення шлюбу до 1996 року було неможливим, оскільки відповідач був одружений, мав сім`ю в Російській Федерації і лише в січні 1996 року їх шлюб був розірваний. Будівництво житлового будинку було розпочато сторонами в 2000 році на частині земельної ділянки площею 0,05 га, що перебувала у користування матері позивачки і закінчено в 2003 році. Тоді ж було підключено будинок до електромережі і з позивачкою укладено договір на оплату за спожиту електроенергію. За період спільного проживання народили двох дітей - доньку ОСОБА_5 , яка народилась до укладення шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 , яка народилась після укладення шлюбу - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначений шлюб, за рішенням Тячівського районного суду від 05 березня 2020 року, було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони продовжують проживати у побудованому ними домоволодінні: позивачка з доньками у житловому будинку, відповідач у зблокованій господарській будівлі, яка по суті має статус житлової, забезпечена всім необхідним. ОСОБА_7 донька є повнолітньою, працює вчителем у школі та самостійно забезпечує себе необхідним. Молодша донька навчається в середній школі, фактично проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Згідно з висновком спеціаліста бюро технічної інвентаризації вартість нерухомого майна (79,6 м.кв) складає 158854 грн. вартість вишукуваної частини (39,8 м.кв) складає 79427 грн. Таким чином просить постановити рішення суду, яким визнати житловий будинок та господарські будівлі, споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 35834093, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

12 січня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивачки в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 визнали в повному обсязі проти задоволення позову не заперечували, про що відповідачем була подана відповідна заява.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

22 січня 1997 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 проведено обряд вінчання у храмі Свято-Петропавлівському в смт. Дубове (свідоцтво про вінчання від 22 січня 1997 року).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2005 року, який розірвано на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2020 року.

Від даного шлюбу мають двох дітей, доньок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 19 січня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Дубівської селищної ради, зареєстрованого Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації за реєстраційним номером 35834093 в книзі №19 під номером запису 2660, власником домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в цілій частині, є відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який виготовлено Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації 18 листопада 2011 року, власником значиться ОСОБА_2 , рік побудови житлового будинку 1991 рік.

Відповідно довідки № 1072 від 05.11.2020 року та № 938 від 16.11.2020 року, виданих виконкомом Дубівської селищної ради вбачається, житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 побудований в 2003 році та за вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,05 га.

Додатком №1 до Договору № 011346 про користування електричною енергією від 12.02.2003 року та приєднаними квитанціями про сплату стверджується, що споживачем у дворогосподарстві, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Враховуючи обставини справи, суд бере до уваги, що житловий будинок та господарські будівлі, споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 набутий під час перебування сторін у шлюбі. Відповідач визнав позов повністю, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права інших осіб, відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову.

Оскільки, відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав повністю, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачці з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 141, 200, 206, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 63,68СК України, ст. 368 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати житловий будинок та господарські будівлі, споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 35834093, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Повернути ОСОБА_4 з державного бюджету 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору, сплаченого нею згідно квитанції №285Т002W4S в АТ «ОТП Банк» від 08 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 09 квітня 2021 року.

Суддя: М.Д. Стецюк