Справа № 366/416/21
Провадження № 2/366/340/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2021 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ткаченка Ю.В., при секретарі - Євтушенко В.Д., розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні в смт.Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала в с.Заруддя Іванківського району Київської області.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на користь позивача - ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем Заруддянської сільської Ради народних депутатів Гунько Л. 29.02.1996 року та зареєстрований в реєстрі за № 10.

На день смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя» та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла, шляхом подачі 18 травня 2012 року заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області (спадкова справа 149/2020).

29 січня 2021 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадкове майно. У видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну частку (пай) їй було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючих документів на вказане майно.

У 1955 році було побудовано житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння будувалось за власні кошти та власними силами, але правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Заруддянської сільської ради № 02-17/408 від 11.12.2020 року.

Відповідно до Виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданої Відділом в Іванківському районі ГУ Держгеокадастру за № 11/131-21 від 02.02.2021 року, відповідної до якої ОСОБА_2 отримала сертифікат серії КВ № 0150875, зареєстрованого за № 292 від 05.07.1997 року, на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя», розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах.

При зверненні позивача до Управління Держгеокадастру, усно їй було відмовлено у видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю бланків відповідних документів.

Про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії КВ № 0150875, виданого на ім`я ОСОБА_2 було зроблено відповідне повідомлення в місцевій газеті «Трибуна праці» від 29.05.2020 року № 22 (10690).

Спадкоємцем за заповітом (який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно) після смерті ОСОБА_2 є позивач, ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, не має.

У зв`язку з тим, що Іванківська районна державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач звертається з даним позовом до суду та просить за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на:

- право на земельну частку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,02 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ № 0150875, зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 липня 1997 за № 292, що належав ОСОБА_2 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач в своїх позовних вимогах просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, Іваніквська селищна рада Вишгородського району Київської області звернулися до суду з листом, в якому просять справу розглядати у відсутності їх представника, позов визнають.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач позов визнали.

Позивач надала належні докази спадкоємця за заповітом: копію заповіту від 29 лютого 1996 року, посвідченого секретарем Заруддянської сільської Ради народних депутатів Гунько Л. 29.02.1996 року та зареєстрований в реєстрі за № 10, яким ОСОБА_2 все своє майно заповідає ОСОБА_1 . Заповіт ніким не скасований, є чинним; копію свідоцтво про смерть спадкодавці - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Виписку з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданої Відділом в Іванківському районі ГУ Держгеокадастру за № 11/131-21 від 02.02.2021 року, відповідної до якої ОСОБА_2 отримала сертифікат серії КВ № 0150875, зареєстрованого за № 292 від 05.07.1997 року, на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя», розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах; копію газети «Трибуна праці» від 29.05.2020 року, з оголошення, яке розміщено на 8 сторінці слідує, що втрачений Сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ № 0150875, на території Заруддянської сільської ради, розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах, виданий на ім`я ОСОБА_2 , вважати недійсним.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори № 64/02-31 від 29.01.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 та земельну частку (пай), що розташована КСП «Нове життя» та належала ОСОБА_2 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. За даними нотаріальної контори після ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1 . Інших спадкоємців не має.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З довідки, виданої виконкомом Заруддянської сільської ради № 02-17/408 від 11.12.2020 року слідує, що згідно запису в погосподарській книзі № 4, особовий рахунок № НОМЕР_1 , зареєстрований будинок в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У зв`язку з тим, що на земельну ділянку Спадкодавця відсутній оригінал сертифікату - нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину на це майно.

Враховуючи те, що Спадкодавець набув майнове право на земельну ділянку, то, відповідно, і спадкоємець - позивач у справі - набув лише майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку.

Ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», зокрема пункту 11 «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю».

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Сертифікату на право на земельну частку (пай); реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

З матеріалів справи слідує, що позивач, ОСОБА_1 здійснила всі дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , тому її позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду, який вона просить залишити за нею.

На підставі наведеного ст.ст.1223, 1269, 1270, 1298 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право приватної власності в порядку спадкування, за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- право власності на земельну частку (пай), розміром 3,02 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки на місцевості, яка знаходиться в колективній власності КСП «Нове життя» та розташована на території Заруддянської сільської ради Іванківського району Київської області, та належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ № 0150875, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 292 від 05.07.1997 року.

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 . Будинок розміром житлової площі 26,8 кв.метрів, розміром загальної площі 39,3 кв.метрів, в плані під літ. «А», ганок «а1», сарай «Б, В», вбиральня «Г», колодязь «№1», ворота з хвірткою №2, огорожа «№3».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Іванківський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (30 березня 2021 року).

Суддя : Ю.В. Ткаченко