КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/3763/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4667/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та пені,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Пінкевич Н.С.,-

встановив:

У березні 2020 року ТОВ «ЗАРАЗ-2» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільради Києво-Святошинського району Київської області № 237 від 06 липня 2016 року.

Крім того, позивач є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 .

ТОВ «ЗАРАЗ-2» виконало свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг у повному обсязі, надавши відповідні послуги своєчасно, а ОСОБА_1 не належним чином виконувала свої зобов'язання по їх оплаті.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку інформації про особовий рахунок, за період з 06 липня 2016 року по 12 березня 2020 року сума основної простроченої заборгованості ОСОБА_1 складає 35 866 грн 53 коп.

Актів претензій відповідач жодного разу у встановленому порядку не оформлювала.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 35 866 грн 53 коп., а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, втрати від інфляції та 3 % річних в розмірі 13 421 грн 18 коп.

Крім того позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 2 102 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 600 грн 00 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-2» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 49 287 грн 71 коп., судовий збір в розмірі 2 102 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 2 600 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ЗАРАЗ-2» зазначило, що апеляційна скарга безпідставна та необґрунтована.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

22 квітня 2016 року між ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу деривативу Ф-25/1/11/61/Ж, за умовами якого ТОВ «ОМОКС» зобов`язується продати майнові права на квартиру у житловому будинку АДРЕСА_1 .

16 липня 2018 року між ТОВ «ОМОКС» та ОСОБА_1 укладено акт-прийому передачі квартири АДРЕСА_2 .

02 липня 2015 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат № 12, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . Сертифікат виданий на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 22 червня 2015 року.

ТОВ «ЗАРАЗ-2» є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 01 червня 2016 року.

ТОВ «ЗАРАЗ-2» є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 237 від 06 липня 2016 року.

Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 136 від 26 квітня 2017 року погоджено відкореговані тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 51 від 24 лютого 2016 року затверджено тарифи ТОВ «ЗАРАЗ-2» на послуги з виробництва теплової енергії, її транспортування та постачання, споживачам за адресою: с. Чайки, Києво-Святошинського району, Київської області.

24 листопада 2016 року між ТОВ «ЗАРАЗ-2» та ОСОБА_1 укладено договір № 354 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Обґрунтовуючи поданий позов, ТОВ «ЗАРАЗ-2» зазначило, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим за період з 06 липня 2016 року по 12 березня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 35 866 грн 53 коп. Позивач зазначає, що актів претензій відповідач жодного разу у встановленому порядку не оформлювала. Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути також договірну пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних та інфляційні збитки.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «ЗАРАЗ-2» надало: довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг; розрахунок інфляційного збільшення суми боргу, 3 % річних та договірної пені; копію договору № 354 від 24 листопада 2016 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 01 червня 2016 року; копії рішень виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо погодження тарифів.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції закону станом на початок виникнення заборгованості відповідача) споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в редакції від 09 листопада 2017 року) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов'язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ТОВ «ЗАРАЗ-2» є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області.

Будинок АДРЕСА_1 введено в експлуатацію у липні 2015 року, що підтверджується сертифікатом № 12 від 02 липня 2015 року.

22 квітня 2016 року між ТОВ «Консент Капітал Менеджмент» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу деривативу Ф-25/1/11/61/Ж, за умовами якого ТОВ «ОМОКС» зобов`язується продати майнові права на квартиру у житловому будинку АДРЕСА_1 .

24 листопада 2016 року між ТОВ «ЗАРАЗ-2» та ОСОБА_1 укладено договір № 354 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 не відмовлялася від надання послуг ТОВ «ЗАРАЗ-2», доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, матеріали справи не містять.

Отже, відповідач має обов`язок оплатити вартість отриманих нею послуг.

Згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 має заборгованість за період з 06 липня 2016 року по 12 березня 2020 року у розмірі 35 866 грн 53 коп., з яких:

- 3 958 грн 08 коп. - електропостачання;

- 89 грн 81 коп. - компенсація витрат теплової енергії на циркуляцію внутрішньобудинкової мережі;

- 1 622 грн 99 коп. - пеня;

- 7 398 грн 52 коп. - послуги з управління багатоквартирним будинком;

- 22 797 грн 13 коп. - постачання теплової енергії.

Згідно наданого ТОВ «ЗАРАЗ-2» розрахунку, розмір договірної пені становить 10 686 грн 99 коп., розмір інфляційних втрат становить 1 747 грн 19 коп., 3% річних - 987 грн, що в загальному розмірі складає 13 421 грн 18 коп.

Основні доводи апеляційної скарги про те, що відповідач отримала квартиру у власність 16 жовтня 2018 року, а договір № 354 від 24 листопада 2016 року є підробленим, колегія суддів відхиляє.

Так, представником відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що договір № 354 від 24 листопада 2016 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є підробленим.

Зазначений договір не оспорювався відповідачем.

Доказів того, що ОСОБА_1 відмовлялася від надання житлово-комунальних послуг або такі послуги надавалися неякісні чи не в повному обсязі матеріали справи не містять.

Актів-претензій щодо ненадання відповідних послуг відповідач не оформлювала.

Факт передачі квартири відповідачу у жовтні 2018 року не свідчить про те, що починаючи з липня 2016 року послуги з електропостачання, послуги з управління багатоквартирним будинком та постачання теплової енергії не надавалися, оскільки будинок був введений в експлуатацію у 2015 році, відповідач підписала договір купівлі-продажу деривативу Ф-25/1/11/61/Ж у квітні 2016 року, а 24 листопада 2016 року між ТОВ «ЗАРАЗ-2» та ОСОБА_1 укладено договір № 354 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Доказів на спростування заборгованості та/або власного обґрунтованого розрахунку відповідачем не надано.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-коумнальні послуги» (в редакції від 24 червня 2004 року) споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-коумнальні послуги» (в редакції від 09 листопада 2017 року) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 4.1.2. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком передбачено, що несвоєчасне внесення платежів власник сплачує пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, виходячи з розміру облікової ставки НБУ, діючої у період, за який сплачується пеня.

Отже, вимоги про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ є обґрунтованими.

Враховуючи, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3 % річних.

Закріплена у пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк оплати житлово-комунальних послуг не встановлений, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , затверджено умови договору з управителем багатоквартирного будинку.

Пунктом 2.2. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком передбачено, що платежі вносяться на поточний рахунок управителя не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позові та рішенні суду відсутні посилання на будь-які обґрунтовані тарифи, колегія суддів не приймає, оскільки на підтвердження розміру тарифів позивачем надані відповідні рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 136 від 26 квітня 2017 року, № 198 від 25 травня 2016 року, № 80 від 22 лютого 2017 року, № 264 від 28 листопада 2018 року, № 317 від 30 вересня 2019 року.

Згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , позивачем здійснено нарахування пені в розмірі 1 622 грн 99 коп.

Проте у позовній заяві не обґрунтовано, на якій правовій підставі нараховано вказану пеню.

Відтак колегія суддів вважає, що загальний розмір заборгованості у розмірі 49 287 грн 71 коп. підлягає зменшенню на суму 1 622 грн 99 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 жовтня 2020 року слід змінити, зменшивши розмір заборгованостіза оплату житлово-комунальних послуг, інфляційні втрати та 3% річних з 49 287 грн 71 коп. до 47 664 грн 72 коп.

В іншій частині рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року змінити, зменшивши розмір заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційні втрати та 3% річних з 49 287 грн 71 коп. до 47 664 грн 72 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 06 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко