КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/3414/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021року місто Київ

справа № 361/2407/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Василишина В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу та акту проведення електронних торгів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила:

визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна (лот №403613), організатор ДП «СЕТАМ», з реалізації транспортного засобу «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11 грудня 2009 року;

визнати недійсним протокол проведення електронних торгів №464323 ДП «СЕТАМ», які відбулися 05 лютого 2020 року з реалізації транспортного засобу «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ;

визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 05 лютого 2020 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. про реалізацію арештованого транспортного засобу «VolkswagenTransporter», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

В мотивування вимог посилалася на те, що 28 серпня 2007 року між нею та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено кредитний договір №199, на підставі якого їй надано кредит у розмірі 29485,54 долари США.

Відповідно до договору застави від 28 серпня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 28 серпня 2007 року №199 вона передала ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у заставу автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказувала, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2016 року у справі №357/9739/15-ц стягнуто з неї на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2007 року №199 у розмірі 538526,31 грн.

Зазначала, що на підставі договору про відступлення прав вимоги від 25 квітня 2019 року №42953 права та обов`язки кредитора ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус».

Посилалася на те, що 13 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис за №958 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» грошових коштів у розмірі 779870,95грн., а 20 листопада 2019 року ТОВ «ФК «Інвест Хаус» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса.

Вказувала, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. від 21 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження №60678297 та оголошено у розшук майно боржника, а саме автомобіль марки «VolkswagenTransporter», д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначала, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. від 21 листопада 2019 року накладено арешт на все майно (рухоме, нерухоме) та автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , що належать їй.

Посилалася на те, що у 2020 році автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 переданий на реалізацію до ДП «Сетам» та відповідно до протоколу проведення електронних торгів №464323 від 05 лютого 2020 року переможцем електронних торгів визнано учасника 91, яким є ОСОБА_3 .

Вказувала, що на підставі протоколу про проведення електронних торгів було складено акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого рухомого майна.

Зазначала, що оцінка рухомого майна була проведена без її згоди та вартість майна суттєво занижена, чим порушено її майнові права.

Зауважувала, що всупереч статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» та «Порядку реалізації арештованого майна» повідомлення про вчинення будь-якої дії стосовно продажу автомобіля, накладення арешту на майно, проведення оцінки, передачі на торги, проведення торгів та інших дій, ні приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П., ні ДП «Сетам» їй не направляли.

Вважає, що приймаючи постанову від 21 листопада 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60678297, постанову від 21 листопада 2019 року про накладення арешту на все майно (рухоме, нерухоме) та автомобіль, постанову від 21 листопада 2019 року про оголошення у розшук транспортного засобу, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. діяв не в межах та не у спосіб, визначеними чинним законодавством.

Посилалася на те, що узаяві про відкриття виконавчого провадження представником стягувача не зазначено конкретне майно боржника, на яке він просить накласти арешт, а тому приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови від 21 листопада 2019 року про арешт транспортного засобу.

Вказувала, що приватний виконавець взагалі не мав правових підстав для прийняття до виконання заяви про відкриття виконавчого провадження, оскільки остання складена із порушенням «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування матеріального та порушення процесуальних норм права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 28 липня 2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 13 листопада 2019 року за №958 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» грошових коштів у розмірі 779870,95 грн.

Вказувала, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що та обставина, що у судовому порядку був визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. від 13 листопада 2019 року №958 висновків суду про відсутність підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна; визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним Акту про проведені електронні торги не спростовують.

Вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, які встановлені судом першої інстанції, оскільки визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і на підставі якого проведена примусова процедура продажу автомобіля на електронних торгах, є самостійною та безумовною підставою для визнання недійсними електронних торгів, які були проведені на підставі виконавчого напису, і що призвело до порушення майнових прав позивача ОСОБА_1 .

Зазначала, що навіть якщо на момент проведення електронних торгів виконавчий напис був чинний, проте, вже після фактичного проведення електронних торгів та визначення переможця електронних торгів, виконавчий напис нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню, електронні торги мають бути визнані недійсними.

Посилалася на те, що суд першої інстанції на час ухвалення рішення, з огляду на приписи ч.4 ст.263 ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен був врахувати висновки щодо застосування відповідних норм у подібних правовідносинах, які були викладені у постановах Верховного Суду.

19 лютого 2021 року від відповідача ДП «СЕТАМ» до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Просив рішення суду залишити без змін.

02 березня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача надійшли заперечення на відзив ДП «СЕТАМ».

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П., ДП «СЕТАМ», третя особа ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту порушених прав,виходив з недоведеності позовних вимог та того, що порушень під час проведення електронних торгів транспортного засобу судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №199, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 29485,54 доларів США, терміном по 28 серпня 2013 року.

13 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис №958, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» грошові кошти у розмірі 779870,95 грн. згідно з кредитним договором від 28 серпня 2007 року №199, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 , а також договору про відступлення прав вимоги від 25 квітня 2019 року №42053, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» за невиплачену в строк заборгованість за період з 28 серпня 2007 року по 13 листопада 2019 року, яка складається з: 11762,86 грн. залишок по комісіям, 376063,39 грн. заборгованість по тілу кредиту, 392044,70 грн. заборгованість за відсотками.

21 листопада 2019 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» звернулося із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П.

21 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60678297 щодо виконання виконавчого напису №958, виданого 13 листопада 2019 року. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» грошові кошти у розмірі 779870,95 грн. за невиплачену в строк заборгованість за період з 28 серпня 2007 року до 13 листопада 2019 року, яка складається з: 11762,86 грн. залишок по комісії, 376063,39 грн. заборгованість по тілу кредиту, 392044,70 грн. заборгованість за відсотками.

13 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської областіГоляченком І.П. направлено до ДП «СЕТАМ», боржнику ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» заявку на реалізацію арештованого майна. У заявці визначено загальну суму заборгованості за виконавчим провадженням №60678297 у розмірі 779870,95 грн. Боржник: ОСОБА_1 . Стягувач: ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС». Вид майна: рухоме майно. Найменування майна: транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зберігач майна: ДП «СЕТАМ». Предмет застави: так. Згідно із звітом про оцінку майна від 03 січня 2020 року вартість арештованого майна станом на 03 січня 2020 року становить 157300 грн. Початкова ціна майна, що виставляється на торги,становить 157300 грн.

Згідно протоколу проведення електронних торгів №464323 торги відбулися 05 лютого 2020 року. Реєстраційний номер лота: 403613. Найменування майна: транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Місце знаходження майна: місто Київ, вулиця Новопирогівська, 56. Стартова ціна: 157300 грн. Ціна продажу: 204490 грн. Сума сплаченого гарантійного внеску: 7865 грн. Підстава визначення переможця: найвища цінова пропозиція. Участь в електронних торгах прийняли 99 учасників. Переможець торгів: учасник 91. Організатор торгів: ДП «СЕТАМ». Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. складено акт про проведені електронні торги.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 28 липня 2020 року у справі №461/1657/20 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 13 листопада 2019 року за №958 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» грошових коштів у розмірі 779870,95 грн.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIIІ виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 вищевказаного Закону передбачено, що примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

За змістом статті 5 Закону №1404-VIIІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Цією статтею Закону визначено, які рішення не мають права виконувати приватні виконавці. У цій нормі Закону у переліку рішень, які не мають права виконувати приватні виконавці відсутні заборони щодо виконання виконавчих написів нотаріусів.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Відповідно до правових висновків, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі №465/650/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі №522/10127/14-ц правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, тобто правочин.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 13 квітня 2016 року у справі №6-2988цс15 та від 22 лютого 2017 року у справі №6-2677цс16 головною умовою, яку повинні встановити суди при вирішенні питання про визнання прилюдних торгів недійсними, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації.

Правила проведення електронних торгів визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5.

Вказаним Порядком визначено, що електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Також Порядком передбачені певні правила проведення електронних торгів.

Згідно з пунктом 1 розділу II «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ зазначеного Порядку заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім'я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Абзацом першим пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна визначено, що виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім-шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку передбачено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Пунктом 4 розділу III Порядку реалізації арештованого майна визначено, що організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІІ, пунктом 2 розділу ІVПорядку організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо). Для участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронних торгах за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок організатора та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком.

Усі учасники, що були зареєстровані організатором, мають он-лайн доступ до перебігу електронних торгів. Учасники висувають свої цінові пропозиції щодо лота. Цінова пропозиція подається через Веб-сайт з кроком підвищення ставки, зазначеним у повідомленні про електронні торги. Перша цінова пропозиція має дорівнювати стартовій ціні лота. Кожна наступна цінова пропозиція може бути подана учасником лише після перевищення його цінової пропозиції іншим учасником та має містити ціну, що на встановлений Організатором крок вища за попередню. Моментом подання цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент отримання цінової пропозиції. Зареєстрований учасник може у будь-який момент електронних торгів зробити відповідну цінову пропозицію (пункт 2 розділу V Порядку).

Згідно з пунктом 1 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом.

Відповідно до пункту 1 розділу X Порядку реалізації арештованого майна на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.

Згідно з пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов'язків, у зв'язку з чим торги є правочином у розумінні статті 202 ЦК України.

З огляду на це, порушення встановлених Порядком правил проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів.

Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим, стороною позивача ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанціїне було надано доказів, які б свідчили про порушення встановлених законодавством Правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, як і доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів, права та законні інтереси позивача, як боржника виконавчого провадження.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказувала на те, що приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П.:

всупереч статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» та «Порядку реалізації арештованого майна» не направляв їй повідомлення про вчинення будь-якої дії стосовно продажу автомобіля, накладення арешту на майно, проведення оцінки, передачі на торги, проведення торгів та інших дій.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі оцінку майна, витребування довідок), а самі торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації.

Порушення, допущені виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тощо, то такі дії (бездіяльність) виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права, викладені у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі №6-116цс12, постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №367/6231/16-ц, постановах Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі №668/14900/15-ц, від 27 серпня 2020 року №720/750/16-ц, від 20 жовтня 2020 року у справі №756/536/19.

Позивач вважає торги недійсними через порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки оцінка рухомого майна була проведена без її згоди та вартість майна суттєво занижена, чим порушено її майнові права.

Однак, такі дії приватного виконавця мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Отже, встановивши, що позивачем не доведено порушення встановлених законодавством правил проведення електронних торгів визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, які б свідчили про наявність порушень, що могли вплинути саме на результати торгів, права та законні інтереси позивача, як боржника виконавчого провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, які встановлені судом першої інстанції, оскільки визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і на підставі якого проведена примусова процедура продажу автомобіля на електронних торгах, є самостійною та безумовною підставою для визнання недійсними електронних торгів, які були проведені на підставі виконавчого напису, і що призвело до порушення майнових прав позивача ОСОБА_1 колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказувала на те, що торги з реалізації спірного майна відбулися з порушенням порядку його проведення.

При цьому, сторона позивача, подаючи до суду рішення Галицького районного суду міста Львова від 28 липня 2020 року у справі №461/1657/20 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 13 листопада 2019 року за №958 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» грошових коштів у розмірі 779870,95 грн., заяву про зміну підстав позову не подавала.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

А відтак, та обставина, що у судовому порядку був визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. від 13 листопада 2019 року №958 висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна; визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним Акту про проведені електронні торги не спростовують.

Посилання представника позивача на постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №712/1317/14-ц, від 12 грудня 2018 року у справі №759/18852/14-ц, від 07 лютого 2019 року у справі №522/1516/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі №372/4917/13, від 19 серпня 2020 року у справі №202/1698/17, які не були враховані судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення колегія суддів відхиляє, оскільки при зверненні до суду позивачі у вказаних справах обґрунтовували вимоги про визнання торгів недійсними тим, що рішенням виконавчий напис нотаріуса був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Однак у даній справі позов про визнання недійсними електронних торгів, протоколу та акту проведення електронних торгів з таких підстав позивачем не заявлявся.

При цьому, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з аналогічними позовними вимогами з інших підстав.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: