Ухвала

12 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 489/5272/19

провадження № 61-5531ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Темнікової В. І., Бондаренко Т. З., Крамаренко Т. В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - АТ «Миколаївобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , розподіл якої здійснює АТ «Миколаївобленерго». 08 травня 2019 року при проведенні технічної перевірки електроустановок відповідачки АТ «Миколаївобленерго» виявлено порушення пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду. За результатами перевірки складений акт про порушення від 08 травня 2019 року № К-3306, підписаний представниками товариства у складі трьох осіб і споживачкою «без зауважень».

15 травня 2019 року комісією з розгляду актів прийнято рішення, оформлене протоколом № 360, здійснено розрахунок вартості необлікованої електричної енергії з урахуванням тарифів для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір необлікованої електричної енергії, який становить

63 698,68 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 63 698,68 грн.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня

2020 року позов АТ «Миколаївобленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 63 698,68 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду

м. Миколаєва від 13 липня 2020 року залишено без задоволення.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову АТ «Миколаївобленерго». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 13 744,10 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Миколаївобленерго», у якій заявник просив скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення підлягає касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 63 698,68 грн та станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 270,00*100=227 000,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника

Заявник вказує на те, що справа має виняткове значення для товариства, оскільки створення судами практики щодо зменшення періодів, за які здійснюються нарахування обсягу необлікованої електричної енергії по актам про порушення ПРРЕЕ, негативно впливає на додержання споживачами чинного законодавства про електроенергетику, зокрема надає змогу без обліково споживати електроенергію та уникати встановленої за це відповідальності.

Разом із тим, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення

від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак