"09" квітня 2021 р. Справа № 363/1466/21
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

09 квітня 2021 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Рибка І.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2021 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позовних вимог, в якій остання просила вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом:

- встановлення ОСОБА_2 та будь яким іншим особам, які наділені відповідними повноваженнями діяти від його імені, заборону в доступі та користуванні індивідуальним банківським сейфом № НОМЕР_1 , для зберігання грошових коштів та інших цінностей, який розташований в АБ «Укргазбанк» та наданий в користування (оренду/найм) ОСОБА_2 відповідно до договору № 012/09/19/007 від 13.09.2019 року та Додаткової угоди № 1 від 11.09.2020 року;

- накладенням арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 255,4 кв.м., номер об`єкта в РПВН: 37722092, який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 та належить на підставі рішення виконавчого комітету Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 13.02.2020 року № 09 «Про затвердження Звіту про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку та переведення його у житловий будинок»;

- накладенням арешту на майнові права, сукупність майнових прав, що дозволять у майбутньому оформити право власності на нерухоме майно в складі об`єкта будівництва за умовним номером Б043 на 8 поверсі, кількість кімнат 2, орієнтовною загальною площею 66,88 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки будівництва житлового комплексу: :91:066:0097, забудовник ТОВ «РІЕЛ БУД», , ЖК «Варшавський»), підстава набуття майнових прав: Договір купівлі продажу деривативу №Д23402/Б043-4-И13 від 03.08.2020 року, Договір купівлі продажу майнових прав № 23402/Б043-4-В13 від 03.08.2020 року;

- заборони ТОВ «РІЕЛ БУД» вчиняти будь які дії щодо зміни сторони у зобов`язанні за Договором купівлі продажу майнових прав № 23402/Б043-4-В13 від 03.08.2020 року, зокрема погоджувати, підписувати договори про зміну сторони у зобов`язанні, за участю ОСОБА_2 та третіх осіб; шляхом накладення арешту на майнові права, сукупність майнових прав, що дозволять у майбутньому оформити право власності на нерухоме майно в складі об`єкта будівництва за умовним номером 21 на 15 поверсі, кількість кімнат 1, орієнтовною загальною площею 46,76 кв.м. в секції 2 будинку на АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки будівництва житлового комплексу: :78:151:0051, забудовник ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ», , ЖК «LAKE HOUSE»), підстава набуття майнових прав: Договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 65-0502/2018-2 від 05.02.2018 року, свідоцтво № С65-0502/2018-2 від 07.02.2018 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду А ЖК «LAKE HOUSE»;

- заборони ТОВ «Житло Капітал» та ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ», вчиняти будь які дії щодо зміни сторони у зобов`язанні за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 65-0502/2018-2 від 05.02.2018 року, зокрема погоджувати, підписувати договори про зміну сторони у зобов`язанні , за участю ОСОБА_2 та третіх осіб; шляхом накладення арешту на транспортний засіб, марки SKODA, модель OCTAVIA A7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип загальний легковий седан В, номер шасі НОМЕР_3 , колір білий, рік випуску 2017, дата реєстрації 05.07.2017 року, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого органом ЦЕНТР 8047 05.07.2017 року.

Подана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 зазначає, що вона та ОСОБА_2 з 27 вересня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. З метою захисту своїх інтересів до Вишгородського районного суду Київської області нею готується подання позову до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме придбаного у шлюбі за спільні кошти нерухомого та рухомого майна, майнових прав на об`єкт будівництва (квартири), а також їхні спільні грошові кошти, які знаходяться на зберіганні у банківських установах згідно із договорами, укладеними ОСОБА_2 від імені сім`ї. Заявник, посилаючись на те, що ОСОБА_2 відмовляється від справедливого розподілу спільного майна, витребує у неї оригінали правовстановлюючих документів на нерухомість, погрожує переоформити/відчужити або продати все спільне майно, забрати з банківського сейфу всі гроші, вважає, що поділ спільних грошових коштів в судовому порядку стане неможливим, збудований ними житловий будинок, де вони зареєстровані всією сім`єю та проживають, оформить в заставу банку. Квартири в новобудові ОСОБА_2 погрожує продати переоформивши у забудовників на інших третіх осіб шляхом підписання додаткових угод до договорів і позбавити її з дітьми справедливого розподілу спільного майна. Також зазначає, що їй стало відомо про розміщення оголошення про продаж їхніх квартир в новобудовах на Інтернет ресурсах з продажу квартир, що свідчить про намагання чоловіком відчужити майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підставу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке вказано у заяві та належить відповідачу ОСОБА_2 , позивач посилається на те, що не накладення арешту на вказане майно унеможливить останнього протиправно відчужувати нерухоме майно на користь інших осіб, а тому не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту може призвести до неможливості виконання рішення.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову, може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Керуючись статтями 150-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Б. Баличева