Справа № 712/143/21
Провадження № 2/712/1077/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О., Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі: Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі: Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, посилаючись на те, що Черкаською місцевою прокуратурою вивчено дані рішень Єдиного державного реєстру судових рішень та на підставі абз. 4 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено наступне.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.05.2020 у справі № 712/15883/19, позов ОСОБА_2 до Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості, треті особи: Профспілкова організація Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка», Департамент освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, Департамент освіти і гуманітарної політики Черкаської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ директора Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» № 197-к від 11 листопада 2019 року «Про скорочення штатної одиниці старшого майстра та розірвання безстрокового трудового договору з ОСОБА_2 », поновлено останню на посаді старшого майстра Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» з 12 листопада 2019 року, стягнуто з Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 50 790 грн. 02 коп. за вирахуванням всіх обов`язкових відрахувань у вигляді податків та зборів згідно чинного законодавства. В решті позовних вимог відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді старшого майстра Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 50790 грн. 02 коп., моральну шкоду в сумі 3000 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 2600 грн.

Так, суд розглядаючи вказану справу дійшов висновку про те, що звільнення ОСОБА_2 з посади старшого майстра Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» 11.11.2019 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України відбулось за відсутності правових підстав, на підставі чого наказ директора Державного закладу професійної (професійно-технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» № 197-к від 11.11.2019 є незаконним та підлягає скасуванню.

11 листопада 2019 року директором навчального закладу видано наказ № 197-к «Про скорочення чисельності та штату працівників», відповідно до якого з метою дотримання Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів, затверджених наказом МОН України № 1204 від 06.12.2010 наказано головному бухгалтеру до 01.09.2019 привести у відповідність штат та чисельність працівників закладу.

Посаду ОСОБА_2 скорочено на підставі наказу № 272 від 15.08.2019 «Про скорочення чисельності та штату працівників», з метою дотримання ст. 49 КЗпП України їй запропоновано обійняти вакантні посади за вибором: прибиральниця, двірник, від яких позивачка відмовилася про що складено відповідні акти.

Судом встановлено, що в процесі зміни організації навчального закладу з`явилися нові вакансії, на такі вакансії приймалися нові працівники з низькою кваліфікацією та меншим досвідом і стажем роботи, чим порушено норми ч. 2 ст. 42 КЗпП. Отже, суд доходить висновку, що вакансії були (завідувач навчально-виробничої майстерні, майстер в/н швейного та перукарського напрямку, викладач спец. дисциплін, інженер ОП, заступник директора), проте про них ОСОБА_2 не була повідомлена, що є порушенням її права на працю. Натомість, позивачці були запропоновані вакантні посади (двірник, прибиральниця), які не відповідають її кваліфікації.

Судом достеменно встановлено, що позивачка є членом виборного органу Профспілкової організації Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка», і у разі її звільнення з ініціативи роботодавця, роботодавець має отримати попередню згоду профспілки, членом якої вона є.

16 вересня 2019 року Директор Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка» звернувся до профспілкової організації з поданням про надання згоди на звільнення позивачки.

Листом № 36 від 23.09.2019 Профспілкова організація Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка» відмовила керівнику відповідача в наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 . Зокрема, у вказаному рішенні було зазначено, що ОСОБА_2 має значні переваги в залишенні на роботі відповідно до ст. 42 КЗпП України, а саме: тривалий безперервний стаж роботи в навчальному закладі, має високу кваліфікацію та відповідну освіту (дипломи кравця, закрійника, технолога швейного виробництва, інженера технолога-конструктора швейного виробництва, диплом магістра), має високу продуктивність праці та значні досягнення в праці.

Також, відповідач двічі звертався до Черкаської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення. Листами № 01-36 від 26.09.2019 та №01-40 від 16.10.2019 відповідача по справі було повідомлено, що профспілкова організація відмовила в наданні згоди на скорочення чисельності штату.

Отже, згоди профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_2 у зв`язку зі скороченням штату не отримано.

Таким чином, судом встановлено, що звільнення позивачки відбулось без згоди профспілкового комітету та з порушенням трудового законодавства, що виражається, зокрема, у тому, що відповідач не запропонував позивачці всіх вакантних посад, які були наявні в учбовому закладі на той час, а також не було враховано, що до часу звільнення позивачки вже відбулося скорочення однієї одиниці посади старшого майстра і нагальної потреби у скороченні ще однієї одиниці не було.

Таким чином, є доведеним встановлений судом факт, що звільнення ОСОБА_2 з посади старшого майстра та розірвання безстрокового трудового договору здійснено на підставі наказу директора Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» № 197-к від 11.11.2019 з порушенням вимог ч. 2 ст. 42 та ч. 2 ст. 494 КЗпП України.

На виконання рішення Соснівського районного суду від 26.05.2020 у справі № 712/15883/19 Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» виплачено ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 56390 грн. 02 коп. та виплачено судові витрати зі сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Таким чином, порушення, яке зумовило поновлення працівника на роботі, виплату йому коштів за час вимушеного прогулу, стягнення на користь ОСОБА_2 судового збору, допущено з вини директора Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» ОСОБА_1 , яким винесено незаконний наказ про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади старшого майстра Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості».

Відповідно до наказу № 34-к від 27.05.2020 про поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого майстра державним закладом професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» здійснено виплати на користь ОСОБА_2 у відповідності з рішенням суду за рахунок загального фонду, що підтверджується платіжними дорученнями № 284 від 15.06.2020 на суму 6407,48 грн., № 285 від 15.06.2020 на суму 1432,73 грн, № 286 від 15.06.2020 на суму 119,39 грн., № 287 від 15.06.2020 на суму 1751,11 грн., № 313 від 24.06.2020 на суму 3000 грн., № 314 від 24.06.2020 на суму 37787,15 грн., № 315 від 24.06.2020 на суму 8449,3 грн., №316 від 24.06.2020 на суму 704,11 грн., № 317 від 24.06.2020 на суму 10326,92 грн.

Внаслідок скасування незаконного розпорядження про звільнення ОСОБА_2 , на користь останньої з державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 56390,02 грн.

Отже, директором державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» Карбівничим В.О. без достатніх правових підстав винесено наказ про звільнення ОСОБА_2 . Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між прийняттям ОСОБА_1 протиправного наказу про звільнення та стягненням із державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» коштів.

Відповідно у винної в цьому особи виник обов`язок відшкодувати завдану таким звільненням шкоду у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, шкода завдана незаконним звільненням працівника у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з відповідача.

Згідно рішення Черкаської міської ради № 2-5671 від 27.12.2019 «Про міський бюджет на 2020 рік» установлено, що видатки на фінансове забезпечення професійно-технічних закладів в 2020 році закладаються в міському бюджеті.

Також в рішенні про бюджет та в пояснювальній записці до нього встановлено, що головним розпорядником коштів галузі «Освіта» є департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, якому підпорядковано 53 дошкільні навчальні заклади, 35 загальноосвітніх шкіл, 5 професійно-технічних закладів (серед яких і державний заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості»), 5 позашкільних навчальних закладів, 6 шкіл естетичного виховання, інші - господарчий відділ, методичний кабінет, централізована бухгалтерія та група планування, економічного аналізу та звітності.

Просить стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (вул. Гоголя, 251, м. Черкаси, 18000, ) завдану внаслідок незаконного звільнення працівника шкоду в сумі 50790 грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Черкаської обласної прокуратури (, 18000, м. Черкаси, б-p. Шевченка, 286, розрахунковий рахунок UA0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ, код банку 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800) сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви в розмірі 2102,00 грн.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просить на підставі статті 435 ЦПК України та наданих ним під час судового засідання матеріалів про доходи відстрочити виконання рішення про стягнення з нього грошових котів. Засідання 09.04.2021 року просить провести без його участі.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.05.2020 у справі № 712/15883/19, позов ОСОБА_2 до Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості», треті особи: Профспілкова організація Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка», Департамент освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, Департамент освіти і гуманітарної політи Черкаської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково.

Визнано наказ директора Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» № 197-к від 11 листопада 2019 року «Про скорочення штатної одиниці старшого майстра та розірвання безстрокового трудового договору з ОСОБА_2 » незаконним та скасовано його.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого майстра Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» з 12 листопада 2019 року.

Стягнуто з Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» (ЄДРПУ 03063127) на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 50790 грн. 02 коп., моральну шкоду в сумі 3000 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 2600 грн., а всього 56390 грн. 02 коп.

Стягнуто з Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» (ЄДРПУ 03063127) на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.05.2020 року, у справі № 712/15883/19, набрало законної сили 07.08.2020 року.

Суд розглядаючи вказану справу дійшов висновку про те, що звільнення ОСОБА_2 з посади старшого майстра Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» 11.11.2019 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України відбулось за відсутності правових підстав, на підставі чого наказ директора Державного закладу професійної (професійно-технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» № 197-к від 11.11.2019 є незаконним та підлягає скасуванню.

11 листопада 2019 року директором навчального закладу видано наказ № 197-к «Про скорочення чисельності та штату працівників», відповідно до якого з метою дотримання Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів, затверджених наказом МОН України № 1204 від 06.12.2010 наказано головному бухгалтеру до 01.09.2019 привести у відповідність штат та чисельність працівників закладу.

Посаду ОСОБА_2 скорочено на підставі наказу № 272 від 15.08.2019 «Про скорочення чисельності та штату працівників», з метою дотримання ст. 49 КЗпП України їй запропоновано обійняти вакантні посади за вибором: прибиральниця, двірник, від яких позивачка відмовилася про що складено відповідні акти.

Судом встановлено, що в процесі зміни організації навчального закладу з`явилися нові вакансії, на такі вакансії приймалися нові працівники з низькою кваліфікацією та меншим досвідом і стажем роботи, чим порушено норми ч. 2 ст. 42 КЗпП. Отже, суд доходить висновку, що вакансії були (завідувач навчально-виробничої майстерні, майстер в/н швейного та перукарського напрямку, викладач спец. дисциплін, інженер ОП, заступник директора), проте про них ОСОБА_2 не була повідомлена, що є порушенням її права на працю. Натомість, позивачці були запропоновані вакантні посади (двірник, прибиральниця), які не відповідають її кваліфікації.

Судом достеменно встановлено, що позивачка є членом виборного органу Профспілкової організації Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка», і у разі її звільнення з ініціативи роботодавця, роботодавець має отримати попередню згоду профспілки, членом якої вона є.

16 вересня 2019 року Директор Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка» звернувся до профспілкової організації з поданням про надання згоди на звільнення позивачки.

Листом № 36 від 23.09.2019 Профспілкова організація Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка» відмовила керівнику відповідача в наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 . Зокрема, у вказаному рішенні було зазначено, що ОСОБА_2 має значні переваги в залишенні на роботі відповідно до ст. 42 КЗпП України, а саме: тривалий безперервний стаж роботи в навчальному закладі, має високу кваліфікацію та відповідну освіту (дипломи кравця, закрійника, технолога швейного виробництва, інженера технолога-конструктора швейного виробництва, диплом магістра), має високу продуктивність праці та значні досягнення в праці.

Також, відповідач двічі звертався до Черкаської обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення. Листами № 01-36 від 26.09.2019 та №01-40 від 16.10.2019 відповідача по справі було повідомлено, що профспілкова організація відмовила в наданні згоди на скорочення чисельності штату.

Отже, згоди профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_2 у зв`язку зі скороченням штату не отримано.

Таким чином, судом встановлено, що звільнення позивачки відбулось без згоди профспілкового комітету та з порушенням трудового законодавства, що виражається, зокрема, у тому, що відповідач не запропонував позивачці всіх вакантних посад, які були наявні в учбовому закладі на той час, а також не було враховано, що до часу звільнення позивачки вже відбулося скорочення однієї одиниці посади старшого майстра і нагальної потреби у скороченні ще однієї одиниці не було.

Згідно положень ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, є доведеним встановлений судом факт, що звільнення ОСОБА_2 з посади старшого майстра та розірвання безстрокового трудового договору здійснено на підставі наказу директора Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» № 197-к від 11.11.2019 з порушенням вимог ч. 2 ст. 42 та ч. 2 ст. 494 КЗпП України.

На виконання рішення Соснівського районного суду від 26.05.2020 у справі № 712/15883/19 Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» виплачено ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 56390 грн. 02 коп. та виплачено судові витрати зі сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Таким чином, порушення, яке зумовило поновлення працівника на роботі, виплату йому коштів за час вимушеного прогулу, стягнення на користь ОСОБА_2 судового збору, допущено з вини директора Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» ОСОБА_1 , яким винесено незаконний наказ про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади старшого майстра Державного закладу професійної (професійно технічної освіти) «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості».

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Пунктом 8 ст. 134 КЗпП України передбачено повну матеріальну відповідальність службової особи, винної в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Згідно ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

За п. 20 вказаної постанови право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Наявність судового рішення, за яким із потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред`явлення регресного позову.

Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню.

Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотної вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається трудовим законодавством.

Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 21.12.2016 № 675/28/15-ц.

Відповідно до наказу № 34-к від 27.05.2020 про поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого майстра державним закладом професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» здійснено виплати на користь ОСОБА_2 у відповідності з рішенням суду за рахунок загального фонду, що підтверджується платіжними дорученнями № 284 від 15.06.2020 на суму 6407,48 грн., № 285 від 15.06.2020 на суму 1432,73 грн, № 286 від 15.06.2020 на суму 119,39 грн., № 287 від 15.06.2020 на суму 1751,11 грн., № 313 від 24.06.2020 на суму 3000 грн., № 314 від 24.06.2020 на суму 37787,15 грн., № 315 від 24.06.2020 на суму 8449,3 грн., №316 від 24.06.2020 на суму 704,11 грн., № 317 від 24.06.2020 на суму 10326,92 грн.

Згідно з п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 11.11.1992 при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, виконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 та нової редакції ст. 237 КЗпП України (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти.

Керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки.

Крім того, відповідно до п. 6.3 статуту державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» директор вищого професійного училища у встановленому порядку персонально відповідає за результати діяльності вищого професійного училища.

Внаслідок скасування незаконного розпорядження про звільнення ОСОБА_2 , на користь останньої з державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 56390,02 грн.

Отже, директором державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» Карбівничим В.О. без достатніх правових підстав винесено наказ про звільнення ОСОБА_2 . Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між прийняттям ОСОБА_1 протиправного наказу про звільнення та стягненням із державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» коштів.

Відповідно у винної в цьому особи виник обов`язок відшкодувати завдану таким звільненням шкоду у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно вимоги ч. 4 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу, яким є департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, як вищестоящий в порядку підлеглості орган.

Таким чином, шкода завдана незаконним звільненням працівника у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з відповідача.

Виходячи з п. 6.1 Статуту вище професійне училище належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, місцевого органу управління освітою, відповідно до повноважень, визначених нормативно-правовими актами.

Також, п. е ч. 2 ст. 89 Бюджетного кодексу України видатки на професійно-технічну освіту з бюджетів міст обласного значення - обласних центрів (на оплату послуг з підготовки кадрів на умовах регіонального замовлення у професійно-технічних та інших навчальних закладах державної та/або комунальної власності, які розташовані на території зазначених міст) здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад.

Згідно рішення Черкаської міської ради № 2-5671 від 27.12.2019 «Про міський бюджет на 2020 рік» установлено, що видатки на фінансове забезпечення професійно-технічних закладів в 2020 році закладаються в міському бюджеті.

Також в рішенні про бюджет та в пояснювальній записці до нього встановлено, що головним розпорядником коштів галузі «Освіта» є департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, якому підпорядковано 53 дошкільні навчальні заклади, 35 загальноосвітніх шкіл, 5 професійно-технічних закладів (серед яких і державний заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості»), 5 позашкільних навчальних закладів, 6 шкіл естетичного виховання, інші - господарчий відділ, методичний кабінет, централізована бухгалтерія та група планування, економічного аналізу та звітності.

Відповідно до л. 6.1 Статуту вище професійне училище належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, місцевого органу управління освітою.

Департамент освіти і гуманітарної політики Черкаської міської ради здійснює фінансування закладу освіти, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням та матеріалами. Обслуговує будівництво та ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування студентів.

З метою захисту інтересів держави у бюджетній сфері Черкаська місцева прокуратура звернулася з відповідною позовною заявою на їх захист у порядку ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Незважаючи на обмежені строки для стягнення коштів, Департамент освіти і гуманітарної політики Черкаської міської ради до суду, станом на 25.09.2020 з вказаним позовом не звертався, що підтверджується листом № 284-12-4 від 25.09.2020.

Відповідно продовжувало мати місце порушення економічних інтересів держави, що полягають в заподіянні шкоди департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради внаслідок надмірних виплат коштів бюджетною установою у зв`язку з незаконним звільненням ОСОБА_2 .

За таких обставин у прокурора виникає обов`язок виконати субсидіарну роль по захисту інтересів держави та є підставою для здійснення Черкаською місцевою прокуратурою захисту в суді інтересів держави в особі Департамент освіти і гуманітарної політики Черкаської міської ради.

Відповідно до Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч.2 ст. 22 ЦК України).

В той час, як майновою шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України є шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Порушуючи перед судом питання про відстрочення виконання судового рішення відповідач надав клопотання, в якому зазначає, що він одружений, має неповнолітнього сина, загальний його дохід за місцем роботи за останні шість місяців становить (нарахування 41150,95 грн., дохід отриманий на руки 33126,52 грн.), дохід дружини за останні шість місяців становить (нарахування 100305,73 грн., дохід отриманий на руки 80746,10 грн.) таким чином сукупний дохід родини отриманий на руки становить 107357,11 грн., інших доходів родина не отримує.

Середній дохід родини на місяць становить 18978,77 грн. (113872,62 грн. /6 місяців).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму у 2021 році становить з 1 січня 2021 по 1 липня 2021: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 2395 грн.: для працездатних осіб 2270 грн.

Мінімальна прожиткова сума для життя їхньої родини згідно законодавства становить 6935 грн.

Відповідно до договору іпотеки № CSRGR від 15 листопада 2018 року між ним та АТ КБ «Приватбанк» у його власності перебуває квартира з погашенням іпотечного кредиту до 15.11.2038 року із щомісячним платежем в розмірі 7674,52 грн.

Середньомісячне утримання квартири, а саме плата за електроенергію, газопостачання, опалення, водопостачання, водовідведення, прибирання прибудинкової території, вивіз сміття, телекомунікаційні послуги, становить в середньому 3000 грн. в зимовий період та 1800 грн. в літній період, середня величина становить 3000 грн.+1800 грн./2=2400 грн.

Син займається стрільбою з лука в Комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі № 2 Черкаської міської ради, загальна вартість витрат у місяць на спортивну секцію становить 500 грн.

Отже загальна мінімальна сума видатків родини становить (6935 грн. (прожитковий мінімум)+7674,52 грн. (іпотека на квартиру)+2400 грн. (комунальні платежі)+500 грн. (спортивна секція)=17509,52 грн., а середній дохід становить 18978,77 грн., дохід перевищує видатки на 1469,25 грн.

Що стосується клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; його матеріальний стан. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Проаналізувавши доводи заяви про відстрочення виконання рішення суду, зважаючи на вимоги ст. 435 ЦПК України, беручи до уваги, матеріальний стан відповідача та його родини, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення заяви про відстрочення виконання рішення.

Метою відстрочення виконання рішення суду є надання можливості заявнику відновити своє попереднє фінансове становище для здійснення погашення заборгованості.

Враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, суд вважає за можливе відстрочити виконання судового рішення на шість місяців.

Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, тому понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 43, 130, 134, 233, 235, 237 КЗпП України, ст. ст. 6, 22, 1166, 1191, ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354, 435 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі: Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (вул. Гоголя, 251, м. Черкаси, 18000, ) завдану внаслідок незаконного звільнення працівника шкоду в сумі 50790 грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Черкаської обласної прокуратури (, 18000, м. Черкаси, б-p. Шевченка, 286, розрахунковий рахунок UA0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ, код банку 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800) сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви в розмірі 2102,00 грн.

Відстрочити ОСОБА_1 виконання даного рішення суду на 6 (шість) місяців з дня набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/sud2316/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий: