Справа № 310/166/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05 квітня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Мариніна О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ткаченко Н.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бзаров Руслан Валерійович до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані в будинку позивача формально для отримання реєстрації, але фактично не проживають. Після реєстрації відповідачі комунальні платежі не сплачують, особистих речей та іншого майна в будинку немає. Позивач зазначив, що ця обставина порушує його право власності на свій розсуд володіти, користуватись та розпоряджатися належним йому майном. У зв`язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою.

В судовому засіданні позивач та його представник на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 лютого 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Спіциної О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 550 (а.с.9).

Згідно довідки старости Новопетрівського старостинського округу від 09.12.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані по АДРЕСА_1 , але фактично за місцем реєстрації не проживають (а.с.11).

Судом з`ясовано, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є членами сім`ї позивача і тривалий час не проживають у спірному будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив факт не проживання за адресою: АДРЕСА_1 відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначив, що їх не знає і ніколи не бачив.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано з 09.01.2020 р. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Згідно відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано з 03.12.2019 р. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив.

Згідно положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратилии право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бзаров Руслан Валерійович до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлений 08.04.2021 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. В. Маринін