Справа № 569/3761/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали. Суду пояснили, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01 вересня 2005 року шлюб між сторонами розірвано. Донька сторін ОСОБА_3 проживає з позивачкою, на її утримання з відповідача рішенням Рівненського міського суду від 18 листопада 2004 року стягуються аліменти в розмірі по 200 грн. щомісячно. Крім аліментів відповідач не бере та не бажає брати участь у жодних додаткових витратах на доньку, зокрема у тих, які пов`язані з її навчанням. Донька сторін навчається у Рівненському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті на спеціальності «Водій автотранспортних засобів категорії «В» з 01 вересня 2019 року по 31 травня 2021 року, навчальний курс якого входить в шкільний компонент. Вартість навчання становить 3000 грн., кошти за навчання були сплачені позивачкою самостійно. Крім того, позивачем було сплачено кошти за паливні матеріали в розмірі 800 грн., а також витрати за пробне тестування з англійської мови в розмірі 240 грн. Загалом, додаткові витрати, понесені нею на навчання доньки склали 4040 грн.

Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати понесені на утримання доньки в розмірі 2020 грн. та понесені судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 1500,00 грн.

В судове засідання відповідач не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні кс.свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 19 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Рівне, про що зроблено відповідний запис за №2274. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданим 01 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що шлюб між чоловіком ОСОБА_2 і дружиною ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №628 від 2005 року вересня місяця 01 числа. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: їй ОСОБА_5 .

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З дослідженої в судовому засіданні довідки від 24 грудня 2020 року вих.-300/01-30 виданої директором Рівненської загальноосвітньої школи І_ІІІ ступенів №10 Рівненської міської ради вбачається, що довідка видана ОСОБА_4 , учениці 11 класу Рівненської ЗОШ І-ІІІ ст.№10 про те що дана учениця навчається з 01.09.2019 по 31.05.2021 року в Рівненському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті Рівненської міської ради навчальний курс якого входить в шкільний компонент.

З досліджених в судовому засіданні кс.копій квитанцій вбачається, що позивачем було сплачено 3000,00 грн. на виконання практичної частини ( ОСОБА_4 автосправа), 800 грн. автосправа (паливні матеріали ОСОБА_4 ); 240,00 грн. на оплату за пробне тестування, англійська мова ОСОБА_4 , а всього 4040 грн.

Вказаний розрахунок позивача відповідачем не спростований, власного розрахунку відповідач не надав, а тому він приймається судом, як достовірний.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину в розмірі 2020,00 грн. є обґрунтованими, доведеними, фактично визнаними відповідачем, а тому вони підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З дослідженого в судовому засіданні акту наданих послуг від 17 лютого 2021 року вбачається, що адвокат Косів С.П. надав, а клієнт ОСОБА_1 прийняла надану правову допомогу, передбачені договором про надання правничої допомоги: підготовка позовної заяви до Рівненського міського суду 1500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави, а витрати за надану правову допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,137,141,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.185 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2020,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4 понесені витрати за надання правової допомоги в розмірі 1500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 908,00 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов