Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2492/20

05 квітня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката - Сковронського В.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 06.08.2007 року проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 15.10.2012 року шлюб між ними розірвано в судовому порядку. Зазначає, що син постійно проживає з нею і фактично знаходиться на її утриманні. Відповідач має іншу сім`ю і взагалі не цікавиться розвитком дитини, майже не надає коштів на забезпечення найнеобхідніших щоденних потреб дитини. На даний час їхній син навчається у Бучацькому колегіумі імені Святого Йосафата, не отримує стипендії та не перебуває на державному забезпеченні, а тому усі фінансові витрати вона несе сама. Дитина хворіє астмою й усі потреби на лікування та періодичне обстеження також здійснюється за її рахунок. Відповідач жодного разу не поцікавився про стан здоров`я дитини і не надавав коштів на остеження та ліки. У вересні 2020 року коли син поступив до коледжу, вона в телефонному режимі просила відповідача про фінансову допомогу, на що останній надав їй у вересні та жовтні 2020 року по 2000 грн., однак в подальшому перестав фінансово допомагати. Вказує на те, що для належного розвитку їхнього сина на рік за загальними підрахунками вона витрачає приблизно 49 208 грн. Їй відомо, що відповідач їздить на тимчасові заробітки за кордон, має транспортний засіб, є фізично здоровою людиною, а тому на її думку може сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн., але не менше двох прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання. Також просила стягнути з ОСОБА_2 у дохід державного бюджету судовий збір.

20.01.2021 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому позовні вимоги позивача визнав частково, а саме не заперечує відносно стягування з нього аліментів в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 в розмірі по 1400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Зазначає, що на даний час у зв`язку з введенням карантинних обмежень він на тимчасові заробітки за кордон не їздить, на даний час не працює. Після розірвання шлюбу з позивачем він створив нову сім`ю, де у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4 . На даний час працевлаштована тільки його дружина. Він не погоджується з сумою аліментів в розмірі 4000 грн., оскільки вважає, що в такому великому розмірі він не буде мати змогу сплачувати їх. При визначенні розміру аліментів просить врахувати його матеріальне становище.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Сковронський В.І. в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 згідний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітня. При винесенні рішення просить суд врахувати те, що відповідач ОСОБА_2 не працює, на тимчасові заробітки за кордон не їздить, має на утримання ще одну неповнолітню дитину.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 06.08.2007 року проживали в зареєстрованому шлюбі, який 15.10.2012 року розірвано в судовому порядку, що стверджується копією рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с.10).

З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.11).

Доведено, що неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживає з позивачем та фактично знаходиться на її повному утриманні. В даний час ОСОБА_3 навчається у 8 класі Бучацького колегіуму імені святого Йосафата, він не перебуває на державному забезпеченні та не отримує стипендії. Дана довідка долучена до матеріалів справи (а.с.12).

Як встановлено судом, дитина хворіє астмою, усі потреби на лікування та періодичне обстеження також здійснюються за рахунок позивача, що підтверджується квитанцією про оплату за медикаменти, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 15-16).

З`ясовано також, що відповідач ОСОБА_2 на даний час на заробітки на кордон не їздить, що стверджується копією паспорта для виїзду за кордон (а.с.37-39).

З 22.07.2014 року проживає в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , де спільно виховують сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 40-41).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 роківз 1 січня 2021 року становить - 1921 гривня, з 1 липня 2021 року - 2013 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня 2021 року - 2510 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2618 гривень.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, який є фізично здоровою особою, може працювати, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 14.12.2020 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя с. Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 14.12.2020 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя с. Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 08.04.2021 року.