ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року

м.Суми

Справа №592/8963/18

Номер провадження 22-ц/816/566/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

у присутності :

позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Титора Руслана Миколайовича,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Шарикіна Юрія Вікторовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Костенка В.Г. у м. Суми, повний текст якого складений 01 лютого 2021 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_3 (правонаступником якого є ОСОБА_1 ) звернувся до суду з даним позовом, свої уточнені позовні вимоги (т. 1, а.с. 72-75) мотивував тим, що йому та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності ( по Ѕ частини кожному) належить житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0583 га, кадастровий номер :05:007:0147, цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Посилаючись на те, що спірним нерухомим майном протягом багатьох років користується одноособово відповідач, вони не дійшли згоди з приводу виділу належної йому на праві власності частки домоволодіння та земельної ділянки, ОСОБА_3 просив суд виділити йому в натурі:

частину житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до першого варіанту висновку будівельно-технічної та земельної експертизи №1159/44 від 26 жовтня 2018 року (зображено синім кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ «А-1»: житлова кімната «1-5», площею 12,4 кв.м., житлова кімната «1-6», площею 6,5 кв.м.; приміщення прибудови літ. «а»: кухня «1-3», площею 7,8 кв.м.; господарські споруди: Ѕ частина огорожі №1-3, що складає 43/100 ідеальних часток, припинивши право спільної часткової власності, та визнавши як самостійний об`єкт при розподілі;

частину земельної ділянки, площею 291 кв.м. за вказаною адресою, відповідно до першого варіанту висновку будівельно-технічної та земельної експертизи №1159/44 від 26 жовтня 2018 року (зображено синім кольором в додатку №3).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки наданому стороною позивача висновку експерта, яким було запропоновано два варіанта поділу даного домоволодіння. Щодо не визначення експертом вартості проведених будівельних робіт для здійснення перепланування, то на час проведення експертизи це питання не вирішено, будівельні матеріали не закуплялися. Вважає, що експертом ОСОБА_4 при проведенні експертизи не було з`ясовано питання щодо можливості розподілу спірного домоволодіння у випадку проведення демонтажу перегородки в наслідок якої буде збільшена площа, що вказує на неповноту проведеного експертного дослідження.

Представником ОСОБА_2 - адвокатом Шарикіним Ю.В. було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував на те, що всі запропоновані експертом ОСОБА_5 варіанти розподілу домоволодіння не відповідають нормам ДБН, а тому, на його переконання, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника відповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що за договором дарування частини житлового будинку від 24 червня 2008 року ОСОБА_3 набув право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під номером АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці, на якій розташовані: А-житловий будинок, В- погріб, Г-вбиральня, Д - літній душ, Е-сарай, Ж-навіс, 1-3 - огорожа (т. 1, а.с. 7-8).

Відповідно до договору дарування частини земельної ділянки від 24 червня 2008 року та державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_6 на праві власності належить Ѕ частина земельної ділянка, площею 0,0583 га за кадастровим номером :05:007:0147, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т. 1, а.с. 12-14).

Інша частина спірного домоволодіння та земельної ділянки належить ОСОБА_2 .

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 16 квітня 2019 року, на земельній ділянці загальною площею 583 кв.м. розташовані житловий будинок з прибудовою, зображені літ. А-1, а, сарай - літ. Б., сарай - літ. Е, вбиральня - літ. Г, навіс - літ. Ж, літній душ - літ. У, навіс - літ. Р, теплиця - літ. Т, огорожа - №1-4 (т. 1, а.с. 137-142). Загальна площа житлового будинку з прибудовою становить 50,6 кв.м., з яких: 27,5 кв.м. - житлова, а 23,1 кв.м. - допоміжна (підсобна). Житловий будинок складається з наступних приміщень: коридор під №1, площею 4,4 кв.м.; кладова - №2, площею 4,4 кв.м., кухня - №3, площею 7,8 кв.м., кухня-їдальня - №4, площею 3,5 кв.м., житлова -№5, площею 12,4 кв.м., житлова - №6, площею 6,5 кв.м., житлова - №7, площею 8,6 кв.м., коридор - №8, площею 3,0 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (т.1, а.с. 209), Ѕ частину спірного домоволодіння та земельної ділянки успадкувала мати ОСОБА_3 - ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 226).

Протокольною ухвалою головуючого від 10 вересня 2020 року залучено ОСОБА_1 , як правонаступника позивача по справі (т.1, а.с. 240).

Відповідно до складеного 26 вересня 2018 експертами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 висновку будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи №1159/44, за наслідками проведеної експертизи було встановлено технічну можливість поділити будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку за двома варіантами (т. 1, а.с. 76-90).

За першим варіантом, який просить застосувати позивач при поділу, експерт пропонує виділити першому співвласнику (показано рожевим кольором в додатку №2) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби:

приміщення житлового будинку літ. «А-І», загальною площею 15,9 кв.м., інвентарною вартістю: 6755 грн. (21 836/51,4 х 15,9): кухня - їдальня «1-4», площею 7,3 кв.м.; житлова кімната «1-7», площею 8,6 кв.м.; всього по житловому будинкові: 15,9 кв.м.; приміщення прибудови літ. «а», загальною площею 8,8 кв.м., інвентарною вартістю 3738 грн. (21 836 /51,4х 8,8): коридор «1-1», площею 4,4 кв.м., кладова «1-2» площею 4,4 кв.м.;

господарські споруди: погріб літ. «В», вартістю 2214 грн., сарай літ. «Б», вартістю 2540 грн., вбиральня літ. «Г», вартістю 369 грн., сарай літ. «Е», вартістю 962 грн., навіс літ. «Ж», вартістю 111 грн., 1 / 2 огорожі №1-3, вартістю 4271 грн., - всього: 20 960 грн., що складає 57/100 ідеальних часток;

другому співвласнику (показано синім кольором в додатку №1):

приміщення житлового будинку літ. «А-І», загальною площею 18,9 кв.м., інвентарною вартістю: 8029 грн. (21 836/51,4 х 18,9): житлова кімната «1-5», площею 12,4 кв.м., житлова кімната «1-6», площею 6,5 кв.м., приміщення прибудови літ. «а», загальною площею 7,8 кв.м., інвентарною вартістю 3314 грн.: кухня «1-3», площею 7,8 кв.м.;

господарські споруди: 1 / 2 огорожі №1-3, вартістю 4272 грн., всього: 15615 грн., що складає 43/100 ідеальних часток.

Земельну ділянку запропоновано поділити по першому варіанту, як просить позивачка, наступним чином:

першому співвласнику - виділяється земельна ділянка площею 292 кв.м., яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями.

другому співвласнику - виділяється земельна ділянка площею 291 кв.м., яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями.

За заявою ОСОБА_2 старшим судовим експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса Демузенко І.В. проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено 13 червня 2019 року висновок №869 (т. 1, а.с. 151-167), про те, що дослідженням встановлено, що житлова площа в будинку АДРЕСА_1 , що по факту припадає на одного співвласника складає 13,75 кв.м., що на 1,25 кв.м. менше, ніж обумовлюється вимогами діючих будівельних норм. Також зазначено, що планувальні характеристики будинку є такими, що не забезпечують одинакові умови для кожного із співвласників з частковою у розмірі Ѕ в частині зручного користування та безпечної експлуатації будинку та його частині (в разі відокремлення).

На підставі наведеного, судовий експерт ОСОБА_4 дійшла до висновку, що з технічної точки зору проведення поділу житлового будинку АДРЕСА_1 згідно часток співвласників в розмірі Ѕ частина не видається за можливе через невідповідність планувальних характеристик житлового будинку вимогам діючих будівельних норм.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2020 року по справі було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експерту Андрєєву Л.Г. (т.1, а.с. 243).

Згідно висновку №1423, складеного 15 жовтня 2020 року за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи (т.2, а.с. 5-10), на поставлені судом запитання експертом були надані наступні відповіді:

проведення демонтажу перегородки між житловою кімнатою «1-7», площею 8,6 кв.м. та кухнею - їдальнею «1-4», площею 3,5 кв.м., знесення груби, шляхом облаштування однієї кімнати, демонтування гіпсокартонної перегородки технічно можливо;

демонтаж без пошкодження несучої здатності перекриття самонесучої дерев`яної перегородки із дверним прорізом коридором «1-1», площею 4,4 кв.м. та кладовою «1-2», площею 4,4 кв.м. можливий;

роботи, які треба провести із переобладнання житлового будинку літ -1» за адресою: АДРЕСА_1 , при розподілу вищевказаного будинку відповідають діючим будівельним нормам;

проведення вказаного технічного переобладнання житлового будинку літ. «А-1», можливе за умови дотримання вимог ДБН А.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» і дотримання правил безпеки.

Експертом також зазначено, що при даному поділі, можлива експлуатація приміщень житлового будинку та господарських будівель як окремих об`єктів нерухомості, передбачені окремі входи, роздільне електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання, каналізація.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено можливість поділу зазначеного будинку на окремі частини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майно, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно з ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У відповідності до положень ст.ст. 364, 367 ЦК України, кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК Укрїни.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Крім того, статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

У відповідності до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).

Провівши оцінку висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1159/44 від 26 жовтня 2019 року та висновку експерта за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи разом із іншим доказами суд першої інстанцій, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем можливості проведення поділу спірного домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, а також земельної ділянки між співвласниками на два окремі об`єкти нерухомості.

Зокрема, вимогами ДБН В.2.2-15-2005, які діяли станом на час проведення експертом ОСОБА_5 будівельно-технічної експертизи, встановлено, що при усіх зовнішніх входах до житлових будинків слід передбачати тамбури. Вхід до одноквартирного житлового будинку може влаштовуватися через засклену веранду. При цьому для входу в житлове приміщення повинно бути не менше трьох дверей (у IVB кліматичній зоні - двох дверей).

У квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо.

Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 м 2 , в інших квартирах - не менше 17 м 2 . Мінімальна площа спальні на одну особу - 10 м 2 , на дві - 14 м 2 . Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 м 2 , у дво- та більше кімнатних - 8 м 2 . Мінімальна площа робочої кімнати або кабінету -10м2 .

Житлові кімнати не можуть бути прохідними, за винятком чотирьох-, п`ятикімнатних, у яких через загальну кімнату може передбачатись вхід до однієї зі спалень або робочої кімнати (кабінету).

В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції.

Ширина підсобних приміщень квартир повинна бути не менше: кухні - 1,8 м; передпокою - 1,5 м; коридорів, що ведуть до житлових кімнат, - 1,1м.

При проведенні будівельно-технічної експертизи експертом ОСОБА_5 , з метою збільшення житлової площі у частині домоволодіння, яке має бути виділено першому співвласнику відповідно до першого варіанту розподілу домоволодіння запропоновано знести перегородки між житловою кімнатою «1-7» кухнею-їдальнею «1-4» та коридором «1-8» та знесення пічного опалення. Тобто, у виділеній частині житлового будинку, в разі здійснення перепланування, буде відсутня кухня.

Разом з тим, експертом не було з`ясовано питання щодо можливості облаштування у вказаній частині житлового будинку кухні, із технічними характеристиками визначеними нормами ДБН, що давали б можливість її використання за функціональним призначенням, на вказані недоліки висновку експерта обґрунтовано вказував і суд першої інстанції.

Крім того, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_5 пояснив, що для з`ясування питання щодо можливості переобладнання підсобного приміщення на кухню необхідно розробити технічну документацію та отримати відповідні дозволи.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що експертом не вказано, які саме перепланування необхідно здійснити обом співвласникам для облаштування окремих входів до житлових приміщень, виходячи з вимог ДБН, а саме розміщення тамбурів або заскленої веранди.

На переконання колегії суддів, є сумнівними висновки будівельно-технічної експертизи щодо можливого встановлення окремих систем життєзабезпечення, оскільки беручи до уваги незначну площу житлового будинку, що переходить першому співвласнику за першим варіантом розподілу та їх технічні характеристики, облаштувати самостійну систему газопостачання, відповідно до вимог ДБН, без здійснення додаткових перепланувань та добудов, буде неможливим.

Додатковою будівельно-технічної експертизою лише з`ясовано питання з приводу технічної можливості проведення демонтажу стін та пічного обладнання, що не підтверджує технічну можливість поділу спірного житлового будинку на два окремих об`єкта нерухомого майна, які будуть відповідати нормам ДБН.

Слід зазначити також, що запропонований експертом ОСОБА_5 перший варіант розподілу, який на думку позивача є найбільш прийнятним, одному із співвласників необхідно буде здійснити значний обсяг перепланувань та переобладнань, а саме демонтаж міжкімнатних перегородок, пічного опалення, кухні, що поставить сторін, як власників майна, в нерівне становище.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотримання вимог статей 263-265, 382 ЦПК України повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно встановив правовідносини, що склалися, дослідив і надав правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам і доводам сторін й правильно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, ухвалив судове рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішень не впливають.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 7 квітня 2021 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко