Справа № 466/5491/18 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/60/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Сеньків Х.І.

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Третьої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування та визначення часток у праві спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Третьої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Третьої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування та визначення часток у праві спільної сумісної власності, у яком з урахуванням останньої заяви про уточнення вимог від 30 серпня 2019 року просив:

визначити за ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 частку у квартирі АДРЕСА_1 за заповітом після смерті його матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що становила 1/5 її частини;

визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування;

визначити за ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , частку у спільному сумісному майні, а саме: земельної ділянки, загальною площею, 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка передана для обслуговування житлового будинку, державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №40901003 від 28.05.1997 року, який виданий на ім`я ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , що становила 1/5 її частини;

визначити, що частка померлої ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка передана для обслуговування житлового будинку, державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №40901003 від 28.05.1997 року, становила 1/5 її частини;

визначити, що частка померлого ОСОБА_7 у праві власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка передана для обслуговування житлового будинку, державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №40901003 від 28.05.1997 року, становила 1/5 її частини, після смерті його матері ОСОБА_8 ;

визначити, що частка померлого ОСОБА_7 у праві власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 становила 4/15 її частини;

визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/15 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та передана для обслуговування житлового будинку, державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №40901003 від 28.05.1997 року після смерті його дружини ОСОБА_8 в порядку спадкування;

визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/5 частки (1/15 +2/15) земельної ділянки, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та передана для обслуговування житлового будинку, державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №40901003 від 28.05.1997 року в порядку спадкування;

визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки житлового будинку, загальною площею 254,0 кв.м з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування;

визначити, що частка померлого ОСОБА_7 у спільному сумісному майні, а саме земельної ділянки, загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, державний акт на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:10:469:00052, кн.01-9, який виданий на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , становила 2/3 її частини;

визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №604684 виданий Управлінням Держкомзему у м.Львові 17.03.2010 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01:10:469:00052, кн.01-9 в порядку спадкування (т.1 а.с.171).

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов, в якому просив визнати за ним, ОСОБА_3 , право власності у порядку спадкування на 1/2 частку спадкового майна, яке на час смерті належало його батькові ОСОБА_7 , а саме: 1/5 частки у будинку та відповідної земельної ділянки по АДРЕСА_2 , 1/2 частки будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_3 , 1/3 частки будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_4 автомобіля «Мерседес», одну мисливську рушницю (а.с.62-63).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Третьої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування та визначення часток у праві спільної сумісної власності задоволено частково.

Визначено за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 1/5 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 1/2 частку будинку АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0180 га по АДРЕСА_5 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 1/3 частку будинку АДРЕСА_6 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 1/3 земельної ділянки, загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля марки Mercedes-Benz 230G E, 1992 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .

В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Третьої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково.

Визначено за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування на 1/5 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування на 1/2 частку будинку АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування на 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0180 га по АДРЕСА_5 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування на 1/3 частку будинку АДРЕСА_6 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування на 1/3 земельної ділянки, загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобіля марки Mercedes-Benz 230G E, 1992 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .

Визначено за ОСОБА_3 право власності на мисливську рушницю марки Browning Auto 5, калібр 12, № НОМЕР_3 .

В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції було надано вірну оцінку письмовим доказом щодо визначення за ним права власності на більшу частину спадкового майна, в цій частині рішення суду не оскаржується, але суд в даному рішенні невірно прийшов до висновку про те, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_7 відноситься також 1/5 частина земельної ділянки, площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі спадкування за ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що 1/5 частка даної земельної ділянки, яка належала ОСОБА_8 площею відповідно 0,0769 га на АДРЕСА_2 була успадкована не лише ОСОБА_7 , але і ним та ОСОБА_10 і частка кожного із них, як спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_8 була рівною та становила відповідно 1/5 : 3 =1/15 кожному.

Суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин частину 4 статті 120 Земельного кодексу України, натомість в даному випадку підлягала застосуванню ст. 1245 ЦК України, у відповідності до якої частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа таких спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.06.2016 року у справі № 6-2946 цс.15.

Просить змінити рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року у частині визначення, що 1/5 частка земельної ділянки, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належала померлому спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі спадкування за померлою ОСОБА_8 та в частині визначення за ОСОБА_1 та за ОСОБА_3 права власності у порядку спадкування по 1/5 частині земельної ділянки, загальною площею відповідно 0,0769 га , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та визначити право власності по 2/15 частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у даній земельній ділянці у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті рішення Шевченківського районного суду м,Львова від 19 листопада 2019 року по даній цивільній справі залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, що відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Також ОСОБА_3 подав письмові пояснення на апеляційну скаргу у яких зазначив, що суд першої інстанції вірно визначив за ним право власності у порядку спадкування на 1/5 частку земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка успадкована його батьком ОСОБА_7 після смерті матері (його бабусі) ОСОБА_8 (а.с.73-74).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року скасуванню частково на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи частково первісний та зустрічний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що частка померлого ОСОБА_7 у праві власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка передана для обслуговування житлового будинку становила 2/5 частки, а тому після його смерті, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 успадковують по 1/5 частки вищевказаної земельної ділянки.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина ОСОБА_1 ОСОБА_8 та після її смерті відкрилася спадщина.

За життя, а саме 27 жовтня 2008 року ОСОБА_8 склала заповіт, згідно з яким заповіла 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 їхньому сину ОСОБА_7 .

ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги згідно із вимогами ст.1261 ЦК України, чоловік покійного спадкодавця, який мав право на обов`язкову частку в спадковому майні після смерті спадкодавця, так як був непрацездатним, на час смерті дружини, адже він 1938 року народження та на момент смерті дружини йому сповнилося 60 років.

ОСОБА_1 16 квітня 2010 року подав нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки у спадковому майні, але ця заява стосується лише 1/5 частки у квартирі, та не стосується такого майна, яке не було включено в заповіт, в тому числі, 1/5 частини земельної ділянки, площею відповідно 0,0769 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та яка була передана для обслуговування житлового будинку, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЛВ 340901003, виданого Львівською міською радою народних депутатів 28 травня 1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3-4 №86.

Оскільки ОСОБА_1 на час смерті своєї дружини ОСОБА_8 постійно проживав разом з нею, то вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті відповідно до вимог ст.ст.1268,1261 ЦК України, так же як його покійний син ОСОБА_7 , який на день смерті матері постійно проживав з нею, а також і третя особа: дочка ОСОБА_1 ОСОБА_4 , яка також постійно проживала разом із своєю матір`ю на час її смерті.

Таким чином, 1/5 частка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0769 га, була успадкована не лише ОСОБА_7 , але й ОСОБА_1 та ОСОБА_11 і частка кожного із названих спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_8 є рівною та становить відповідно 1/5 : 3 =1/15 кожному.

Після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 , як батько покійного спадкодавця, спадкоємець за законом першої черги, звернувся із письмовою заявою до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про прийняття ним спадщини і було відкрито спадкову справу 23 листопада 2012 року №812/2012.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_7 відноситься також 1/5 частина земельної ділянки , площею 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі спадкування за померлою ОСОБА_8 , оскільки, як зазначено вище ця частка майна померлого повинна становити 1/5:3 =1/15.

Отже, загальна частка у спірній земельній ділянці, яка належала ОСОБА_7 на час його смерті становить, відповідно 1/5 + 1/15 = 4/15.

Звідси, частка ОСОБА_1 у спадковому майні, яке належало ОСОБА_7 у земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0769 га становить відповідно 4/15: 2 =2/15, та частка відповідача по первісному позові ОСОБА_3 також становить 2/15 у даній земельній ділянці.

З тих підстав суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_3 , про те, що його батькові ОСОБА_7 на час смерті належала 1/5 частина земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , успадкованої після смерті ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, невірно застосував до даних правовідносин частину 4 ст.120 ЗК України визначивши за померлим ОСОБА_7 ще і 1/5 частини земельної ділянки, яка раніше належала ОСОБА_8 та яка не була включена у заповіт.

У даному випадку слід застосувати норму матеріального права, передбачену вимогами ст.1245 ЦК країни, у відповідності до якої частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується за законом на загальних підставах.

До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за заповітом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Суд у своєму рішенні вірно послався на положення ст.1245 ЦК України, однак дійшов помилкового висновку про те, що частка померлого ОСОБА_7 у вказаній земельній ділянці була 2/5, тоді як його частка становила 4/15.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується тому не було предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції у частині визначення, що 1/5 частка земельної ділянки, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належала померлому спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі спадкування за померлою ОСОБА_8 та в частині визначення за ОСОБА_1 та за ОСОБА_3 права власності у порядку спадкування по 1/5 частині земельної ділянки, загальною площею відповідно 0,0769 га , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 необхідно змінити, та визначити право власності по 2/15 частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у даній земельній ділянці у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 375, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року змінити в частині визначення, що 1/5 частка земельної ділянки, загальною площею 0,0769 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належала померлому спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі спадкування за померлою ОСОБА_8 та в частині визначення за ОСОБА_1 та за ОСОБА_3 права власності у порядку спадкування по 1/5 частині земельної ділянки, загальною площею відповідно 0,0769 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та визначити право власності по 2/15 частки кожному: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у даній земельній ділянці у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.