Справа № 570/4339/17
провадження № 6/570/18/2021
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю представників позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Щура О.В.,

представника відповідача Азізової Т.А.,

секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри, 10) заяву Відділу культури, молоді та спорту Рівненської районної державної адміністраціїпро визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

6/570/18/2021

покликаючись на підтвердження постановою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 570/894/16-ц законності та правомірності дій Відділу культури, молоді та спорту Рівненської районної державної адміністрації під час внесення запису № 48 від 04.01.2016 року у трудову книжку серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 , заявник у поданій 20 січня 2021 року заяві просить визнати виконавчий лист № 570/4339/17, виданий 28 грудня 2020 року Рівненським районним судом Рівненської області про зобов`язання відділу культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації внести запис в трудову книжку ОСОБА_2 про припинення з ним трудових відносин, вказавши дату звільнення, таким, що не підлягає виконанню.

Представник Відділу культури, молоді та спорту Рівненської районної державної адміністрації до суду не з"явився, просить заяву розглянути у їх відсутність. проти чого інші учасники справи не заперечують.

У судовому засіданні представники позивача вважають, що заява не підлягає до задоволення, оскільки подана лише з метою невиконання рішення суду.

Представник відповідача просить задовільнити заяву та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №570/4339/17 від 28 грудня 2020 року.

У поданих до суду письмових поясненнях сільського голови Олександрійської сільської ради Гуца О. вбачається, що згідно передавального акту №1 від 02 січня 2019 року Олександрійська сільська рада внаслідок реорганізації Заборольської сільської ради є правонаступником її майна, активів та зобов`язань. Пояснює, що згідно додатку до передавального акту №1 від 02 січня 2019 року трудова книжка серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 до Олександрійської сільської ради не передавалася.

Вважає, що постанова Верховного суду від 06 листопада 2019 року у справі №570/894/16-ц підтверджує правильність алгоритму дій Відділу культури, молоді та спорту Рівненської РДА під час звільнення ОСОБА_2 , в тому числі і щодо внесення відповідного запису до трудової книжки останнього. Станом на 16 березня 2021 року відділ культури, молоді та спорту Рівненської РДА перебуває на завершальній стадії ліквідації, печатка відділу - ліквідована. Документи тривалого зберігання впорядковані та будуть направлені у архівний відділ Рівненської РДА.

Суд, заслухавши їх пояснення, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Встановлено, що 20 січня 2020 року Рівненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення у справі, яким частково задоволено цивільний позов ОСОБА_2 до Відділу культури і туризму Рівненської райдержадміністрації, Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області про стягнення заробітної плати за вимушений прогул, зобов`язання належно оформити і видати трудову книжку. Зобов`язано відділ культури і туризму Рівненської РДА внести запис в трудову книжку ОСОБА_2 про припинення з ним трудових відносин, вказавши дату звільнення, у решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2020 року залишено без зміни.

До вказаних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом /ст.446 ЦПК України/. Якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

За ч.2 ст.369 ЦПК України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та у ст.432 ЦПК України /чинна редакція/, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. За ч.4 вказаної вище статті суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ч.4 ст.10 ЦПК України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), що, на думку суду, є неприпустимим в умовах розвитку демократичного суспільства. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим в умовах демократичного суспільства.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п.1 ст.6 Конвенції, і є порушенням права на суд.

Згідно з роз`ясненнями, наданими ВССУ у п.5 Постанови № 8 від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема містить глава 50 розділу І Книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

До процесуально-правових відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі на нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Жодної із перелічених підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявником Відділом культури, молоді та спорту Рівненської районної державної адміністрації у заяві не наведено та у судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заявником не подано до суду належні і допустимі докази про наявність підстав для визнання виконавчого листа №570/4339/17 таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, що його було видано помилково, або якщо обов`язок заявника як боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням заявником як боржником чи іншою особою в його інтересах або з інших причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню необхідно відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст.432 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у заяві Відділу культури, молоді та спорту Рівненської районної державної адміністраціїпро визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлене 09 квітня 2021 року.

Суддя: Кушнір Н.В.