Єдиний унікальний номер 235/5984/20
Номер провадження 22-ц/804/630/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року

м. Бахмут

справа № 235/5984/20

провадження № 22-ц/804/630/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди (суддя Клікунова А.С.), ухваленого в приміщенні суду в місті Покровськ Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі ПрАТ «ШУ «Покровське») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків.

Позов мотивовано тим, що він протягом тривалого часу працював на підприємствах вугільної промисловості. Загальний стаж складає 30 років 04 місяці 20 днів.

З відповідачем ПрАТ «ШУ «Покровське» перебував у трудових відносинах в період з 19.11.2002 року по 06.10.2010 року, з 11.10.2010 року по 20.02.2014 року та з 20.09.2017 року по 09.09.2019 року, тобто загалом близько 14 років, звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров`я).

26.01.2007 року внаслідок падіння його було травмовано на виробництві під час виконання трудових обов`язків, що призвело до ампутації третього та четвертого пальців правої кісті та втрати працездатності.

Висновком МСЕК від 25.05.2007 року йому було встановлено 20% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва.

Робота на підприємстві є небезпечною та шкідливою для здоров`я, оскільки це постійний контакт із шкідливими речовинами, пилом та контрастними температурами. Здійснення такої трудової діяльності створює підвищену вірогідність спричинення шкоди здоров`ю працівника із-за неможливості контролю людини за вказаними умовами і чинниками.

Зав час роботи на підприємстві він захворів на професійні захворювання: пневмоконіоз, ЛН І-П ст. (один два) за змішаним типом, хронічна попереково крижової радикулопатії L5,S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірним статико динамічним порушенням м`язево тонічним та больовим синдромами.

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.04.2020 року професійне захворювання у позивача виникло в зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах обумовленим впливом шкідливого фактора (пил, вимушена робоча поза, фізичне навантаження.

За результатами медичного огляду 14.05.2020 року в міжрайонній медико-соціальній експертній комісії встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням, визначено за сукупність 65 % втрати працездатності безстроково.

Моральна шкода полягає в тому, що він втратив значний ступінь професійної працездатності, має серйозні порушення здоров`я із стійкими розладами функцій організму, обумовленими наслідками професійного захворювання, все це призвело до порушення звичного способу його життя і потребує від позивача додаткових зусиль для організації, неможливості продовження активного особистого життя, порушення нормальних життєвих зв`язків; позивач вимушений тривалий час витрачати на відвідування лікувальних установ, проходячи курси лікування (амбулаторно і стаціонарно), неодноразові обстеження, консультації у фахівців охорони здоров`я позбавляє позивача можливості домашнього затишку, обмежує можливість спілкування з близькими, що також негативно впливає на душевний та емоційний стан. Серед наслідків захворювання позивач відчуває болі в поперековому відділі хребта з іррадіацією в обидві нижні кінцівки, більше в праву, її оніміння, судоми ікроножних м`язів, болі, що посилюються при ходьбі, при нахилах, обмеження рухів, постійний кашель, переважно сухий з в`язким харкотинням, ускладнене дихання, задуха при прискоренні ходи та при незначному фізичному навантаженні, почуття нехватки повітря, швидка стомленість, загальна слабкість, підвищена пітливість, шум у вухах, болі в серці та грудній клітці. Внаслідок вказаного, позивач відчуває свою неповноцінність, постійне хвилювання, емоційна напруга призводить до погіршення стосунків в родині та з оточуючими.

Просив стягнути з ПрАТ «ШУ «Покровське» на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ШУ «Покровське» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 50000 гривень з утриманням обов`язкових платежів, згідно законодавства.

В інших позовних вимогах відмовлено.

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, віднесено на рахунок відповідача, стягнуто з ПрАТ «ШУ «Покровське» на користь держави судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ПрАТ «ШУ «Покровське» просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 32500 гривень.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ПрАТ «ШУ «Покровське» мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неповно досліджено всі обставини справи та порушено норми матеріального права.

Посилається на статтю 141 ЦПК України та зазначає, що при розподілі судових витрат судом першої інстанції не вірно розраховано збір.

Звертає увагу, що стаж роботи позивача на підприємствах вугільної промисловості складає 30 років 04 місяці 20 днів, з них на підприємстві ПрАТ «ШУ «Покровське» ОСОБА_1 працював 13 років 02 місяці 18 днів, тобто захворювання позивача розвинулося та отримало професійний характер не лише на підприємстві відповідача.

Посилається на статті 76, 81 ЦПК України та зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт завдання моральної шкоди з вини відповідача.

За період роботи позивача на підприємстві ОСОБА_1 не заявляв про порушення з боку відповідача умов його праці, тобто протиправних дій у відношенні до позивача, які б знаходились у причинному зв`язку з профзахворюванням відповідач не вчиняв.

Звертає увагу, що пунктом 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.04.2020 року у зв`язку з тривалою роботою в умовах шкідливих факторів, осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи, встановити є неможливим.

Посилається на частину 1 статті 1167 ЦК України, висновки Верховного Суду наведені у постанові від 12.09.2018 року у справі 335/11779/16-ц, та зазначає, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, внаслідок чого було спричинено моральну шкоду, наявність вини відповідача у виникненні профзахворювання.

Зазначає, що інші суди Донецької області за одних і тих самих обставин ухвалюють рішення про відшкодування моральної шкоди у різних розмірах.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивачем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого він зазначає, що вважає скаргу необґрунтованою, посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність надання медичних висновків на підтвердження моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції з цього приводу зроблені правильні висновки з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі №1-рп/2004.

Також зазначає, що відповідач не звертає уваги на те, що під час роботи у ПрАТ «ШУ «Покровське» позивачем отримано не тільки професійне захворювання, але й трудове каліцтво, а саме ампутацій двох пальців руки та перенесення, в тому числі, оперативного лікування.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В судовому засіданні встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» (до зміни найменування: ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», ВАТ «Шахтоуправління «Покровське», «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1») з 19.11.2002 року по 06.10.2010 року , з 11.10.2010 року по 20.02.2014 року та з 20.09.2019 року по 09.09.2019 року, працював на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею.

09.09.2019 року: звільнений за п. 2 ст. 40 КЗпП України в зв`язку з виникненням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я. (підтверджено записами в трудовій книжці позивача - а.с. 8-11).

Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, що стався 26.01.2007 року о 10 годині 55 хвилин за формою Н-5, складеного 29.01.2007 року комісією з залученням заступника директора шахти з питань охорони праці, заступника директора по виробництву, заступника голови профкома шахти, завідуючого сектору страхових експертів з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань м. Красноармійська (м. Покровська) нещасний випадок, що стався 26.01.2007 року з ОСОБА_1 стався з особистої необережності постраждалого, порушення п. 11.21.1; 11.21.9 «Системи управління охороною праці у вугільній промисловості» ст. 14 Закону україни «Про охорону праці», п. 1.11 «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті гірничого робочого очисного забою». (а.с.30-31).

31.05.2010 року ОСОБА_1 оглянутий в Обласній профпатологічній медико-соціальній експертній комісії м. Краматорськ та встановлено ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням 20 % (трудове каліцтво 26.01.2007 р. у вигляді ампутованих флангів 3-4 п. правої кисті, п/травматичних контрактур проксимальних міжфалангових суглобів 3-4 п. з помірним порушенням функції кисті) безстроково, що підтверджується довідками серійний номер ДОН-04 № 022541 та ДОН-04 № 019944 (а.с. 12,13).

За результатами засідання лікарсько-експертної комісії центральної лікарсько експертної комісії (ЦЛЕК) Державної Установи «Інститут Медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної академії медичних наук України» від 25.02.2020 року № 7/181 про наявність хронічного професійного характеру захворювання у ОСОБА_1 : пневмоконіоз, ЛН І-П ст. (один два) за змішаним типом, хронічна попереково крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірним статико динамічним порушенням м`язево тонічним та больовим синдромами. (а.с. 23).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за Формою П-4, складеного 24.04.2020 року комісією з залученням головного спеціаліста відділу гігієни праці та атестації робочих місць за умовами праці управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, завідуюча сектора страхового експерта з охорони праці Покровського відділення управлінн виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, директора з охорони праці та промислової безпеки ПрАТ «Ш/у «Покровське», провідного інженера з обліку і аналізу травматизму та професійних захворювань ПрАТ «Ш/у «Покровське», начальника дільниці «Амбулаторія» ПрАТ «Ш/у «Покровське», голови профспілки ПрАТ «Ш/у «Покровське», лікаря невролога КНП «Центральної міської лікаря Новогродівської міської лікарні» - професійне захворювання у позивача ОСОБА_1 виникли в зв`язку із тривалим періодом роботи в шкідливих умовах праці обумовленими впливом шкідливого фактору пил, вимушена робоча поза, фізичне навантаження. (а.с.25-27).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував періодично на стаціонарному лікуванні:

- в Димитрівській центральній міські лікарні - з 26.01.2007 12.02.2007 рр.: діагноз відкритий оскольчатий перелом нігтьових фаланг 3,4 пальців з дефектом м/тканин правої кісті. Гематома с/з-н/з правого стегна. (епікриз № 793/72 - а.с. 16);

- в КНП ЦМЛ Новогродівської міської ради з 30.03.2019 11.04.2019 рр.: діагноз хронічний вертеброгенний (остеохондроз, остеопороз, грижі L5,S1 диску з компресією дуального мішку, формальним стенозом L5,S1) попереково крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язово тонічним, правобічним корінцевим синдромами, порушенням статико динамічної функції хребта в ст. загострення. (епікриз № 685 а. с. 17-18);

- з 12.04.2019 25.04.2019 рр.: діагноз - хронічний бронхіт в стадії загострення середньої важкості течія. ЛН І-П ст. (епікриз № 788, а.с. 19);

- в КНП ЦМЛ Новогродівської міської ради з 05.07.2019 15.07.2019 рр.: діагноз - хронічний бронхіт в стадії загострення середньої важкості течія. ЛН І-П ст., хронічна вертероброгенна попереково крижова радіокулопатія з помірним м`язово тонічним больовим та корінцевим синдромом. (епікриз №1411, а.с. 20)

- в КНП ЦМЛ Новогродівської міської ради з 12.12.2018 21.12.2018 рр.: діагноз гострий бронхіт;

- в Державній Установі «Інститут Медицини праці імені Ю. І. Кундієва академії медичних наук України» з 19.02.2020 10.03.2020 рр.: діагноз пневмоконіоз, ЛН І-П ст. (один два) за змішаним типом; хронічна попереково крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірним статико динамічними порушеннями м`язево тонічним та больовим синдромами захворювання професійне, встановлене вперше. (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 195, а.с. 22).

14.05.2020 року ОСОБА_1 оглянутий в Обласній профпатологічній медико-соціальній експертній комісії м. Краматорськ та встановлено ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням за сукупністю 65 % (виробнича травма та професійні захворювання) довічно, що підтверджується довідками серійний номер 12ААБ № 416958 та 12ААА № 090513 (а.с. 14,15).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційну скаргу ПрАТ «ШУ «Покровське» слід задовольнити частково.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову складає 150000 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, врахувавши глибину фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я позивача, значну ступінь втрати професійної працездатності , з урахуванням вимог розумності та справедливості стягнув з ПрАТ «ШУ «Покровське» на користь позивача 50 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та судовий збір на користь держави у розмірі 840 гривень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги відповідача, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Висновки суду відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» (до зміни найменування: ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», ВАТ «Шахтоуправління «Покровське», «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» з 19.11.2002 року по 06.10.2010 року , з 11.10.2010 року по 20.02.2014 року та з 20.09.2019 року по 09.09.2019 року, працював на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею.

09.09.2019 року: звільнений за п. 2 ст. 40 КЗпП України в зв`язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я.

За час роботи на підприємстві отримав виробничу травму та професійні захворювання.

31.05.2010 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням 20 % (трудове каліцтво 26.01.2007 р. у вигляді ампутованих флангів 3-4 п. правої кисті, п/травматичних контрактур проксимальних міжфалангових суглобів 3-4 п. з помірним порушенням функції кисті) безстроково, що підтверджується довідками СМЕК серійний номер ДОН-04 № 022541 та ДОН-04 № 019944 (а.с. 12,13).

За результатами засідання лікарсько-експертної комісії центральної лікарсько експертної комісії (ЦЛЕК) Державної Установи «Інститут Медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної академії медичних наук України» від 25.02.2020 року № 7/181 про наявність хронічного професійного характеру захворювання у ОСОБА_1 : пневмоконіоз, ЛН І-П ст. (один два) за змішаним типом, хронічна попереково крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірним статико динамічним порушенням м`язево тонічним та больовим синдромами.

14.05.2020 року висновком Обласної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії м. Краматорск ОСОБА_1 встановлено 65 % втрати професійної працездатності за сукупністю (виробнича травма та професійні захворювання), встановлено третю групу інвалідності безстроково, рекомендовано медикаментозне та санаторно-курортне лікування (а.с.14).

Враховуючи ці обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив у рішенні, що наявність травми, професійних захворювань та втрата у зв`язку з цим професійної працездатності завдає позивачу моральних страждань.

Посилання ПрАТ «ШУ «Покровське» на те, що вина підприємства відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачеві відсутня , оскільки позивач свідомо прийняв на себе ризики роботи та не скаржився на умови праці є безпідставними.

Відповідно до частини 2 статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 237-1 КЗпП України надає право працівникові на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Як роз`яснено в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок про відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що факт спричинення моральної шкоди доведено. Право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло з моменту встановлення стійкої втрати професійної працездатності, визначної висновком МСЕК.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, які він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

Доводи апеляційної скарги про відсутність висновку експертизи про підтвердження факту завдання моральної шкоди, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та станом здоров`я позивача правових висновків суду першої інстанції також не спростовують, оскільки наявність експертного висновку щодо встановлення факту спричинення моральної шкоди для суду не є обов`язковим і оцінюється судом разом з іншими доказами та не має заздалегідь встановленого значення відповідно до вимог статтей 89,110 ЦПК України.

Посилання в апеляційний скарзі на те, що розмір моральної шкоди є непідтвердженим, не відповідає засадам розумності є необґрунтованими, оскільки з врахуванням положень частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 зазначив, що ушкодженням здоров`я йому спричинена моральна шкода, він має серйозні порушення здоров`я із стійкими розладами функцій організму, обумовленими наслідками травми та професійними захворюваннями, все це призвело до порушення звичайного способу його життя і потребує від нього додаткових зусиль для його організації, неможливості продовження активного особистого життя, порушення нормальних життєвих зв`язків, позивач відчуває фізичний біль, вимушений проходити періодичні медичні обстеження, що обмежує можливість спілкування з близькими, що також негативно впливає на душевний та емоційний стан. Внаслідок вказаного, позивач відчуває свою неповноцінність, постійне хвилювання, емоційна напруга призводить до погіршення стосунків в родині та з оточуючими.

Судом враховуються також і ті обставини , що за станом здоров`я він тратив роботу, втрата працездатності позивачу встановлено безстроково, отже відновлення попереднього стану здоров`я вже неможливо.

Вказані позивачем обставини ПрАТ «ШУ «Покровське» належними та допустимими доказами у відповідності з вимогами статтей 76-81 ЦПК України не спростовано.

Висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 12.09.2018 року у справі №335/11779/16-ц, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовує.

Апеляційний суд вважає, що розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди у сумі 50000 гривень, визначений судом першої інстанції відповідає характеру та ступеню моральних страждань позивача, є розумним та справедливим у даному випадку.

Разом з тим, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо невірного розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 840,80 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову складає 150000 гривень. (а.с. 1)

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже судовий збір, за подання до суду першої інстанції позову має розмір 1500 гривень, що розраховується за формулою: 150000 грн х 1%.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З врахуванням висновків суду першої інстанції за результатами розгляду справи по суті спору, з якими погоджується апеляційний суд, з відповідача ПрАТ «ШУ «Покровське» на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 495 гривень, що розраховано за формулою: 1500 гривень х 33% (розмір задоволених позовних вимог).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши з ПрАТ «ШУ «Покровське» на користь Держави судовий збір у розмірі 495 гривень, в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги ПрАТ «ШУ «Покровське» сплачено судовий збір у розмірі 2250 гривень.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги про залишення оскаржуваного рішення в частині вирішення спору по суті без змін, та зміну судового рішення в частині розподілу судових витрат, - витрати ПрАТ «ШУ «Покровське» за подання апеляційної скарги компенсації не підлягають.

Керуючись статтями 374, 3756, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір у розмірі 495 гривень 00 копійок.

В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді О.А. Мірута

О.О. Тимченко