Справа № 274/5954/19
Провадження № 2/0274/23/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" березня 2021 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк Л.О.,

учасники справи присутні в судовому засіданні:

представник відповідача - адвокат Хільчевський С.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Описова частина

18.09.2019 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом ( а.с. 44-47) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.03.2012 в розмірі 129 775,13 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

На обґрунтовування позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначило, що 30.03.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, як наслідок, станом на 29.08.2019 виникла заборгованість у розмірі 129775,13 грн, яка включає: 65130,44 грн - заборгованості за тілом кредиту; 28 975,56 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 34 969,13 грн - пеня за прострочене зобов`язання; 700 грн пені за несвоєчасність сплати боргу на суму понад 100 грн.

Відзив на позовну заяву не надходив

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.11.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Заочним рішенням від 13.01.2013 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» були задоволені частково.

Ухвалою суду від 11.01.2021 заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 29.03.2021 представник позивача Лозовський В.Я. підтримав позовні вимоги із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що кредитні карти ОСОБА_1 перевипускалися та окрема заява при цьому могла не писатися. За практикою, при перевипуску кредитних карт оновляються анкетні дані позичальника, проводиться фотографування та позичальнику видається нова карта, а стара блокується. Не зміг пояснити, щодо того, чому станом на квітень 2012 року у довідці про рух коштів значиться залишок боргу більше 130 тисяч гривень не зміг пояснити. Крім того, не зміг нічого пояснити щодо розрахунку заборгованості станом на вересень 2015 щодо того, що у всіх графах, окрім суми погашення за наданим кредитом, значиться нулі.

Представник відповідача, адвокат Хільчевський С.О. проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що позовні вимоги банк не обґрунтував. Умови та правила банківських послуг не місять підпису ОСОБА_1 та банк не довів, що ОСОБА_1 із ними ознайомився. Оскільки вперше видана карта діяла до вересня 2015 року, вважає, що строки позовної давності сплили та заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Крім того, зі змісту довідки про рух коштів не зрозуміло чому станом на вересень 2015 року сума боргу вказана 130 710 гривень. Надані розрахунок боргу та довідка про рух коштів не узгоджуються між собою. Довідка про рух коштів не містить необхідних реквізитів. Відповідно до довідки, наданої банком кредитний ліміт за рахунком № НОМЕР_1 , в розмірі 50 000 гривень було встановлено лише 10.10.2018. Банком не надано доказів, що карта перевипускалася. Позовні вимоги не обґрунтовані. Його довіритель визнає факт видачі першої кредитної карти строком дії до вересня 2012 року на виконання умов договору від 30.03.2012.

За згоди представників сторін, розгляд справи було відкладено на 30.03.2021.

У судове засідання 30.03.2021 представник позивача не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотань, заяв до суду не направляв.

Відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до заяви-анкети від 30.03.2012 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу ОСОБА_1 , ознайомившись із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну карту Кредитка «Універсальна» ( а.с. 11).

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який містить умови кредитування трьох видів карт: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна GOLD» не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення із ними.

Витяг із Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ( ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/) не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення із ними.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» без вихідного номера та дати про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 № НОМЕР_2 кредитний ліміт 30.03.2012 складав 0 гривень, до 10.10.2018, коли був збільшений до 50 000 гривень. 14.12.2018 кредитний ліміт знижено до 0 гривень ( а.с. 49).

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» без вихідного номера та дати між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір б/н, за яким було видано наступні кредитні карти: НОМЕР_2 від 30.03.2012, термін дії якої до 09/15; НОМЕР_3 від 02.08.2015, термін дії якої до 07/19; НОМЕР_4 від 24.09.2015, термін дії якої до 03/19; НОМЕР_10 від 27.01.2016, термін дії якої до 07/19; НОМЕР_11 від 08.06.2016, термін дії якої до 09/18; НОМЕР_12 від 15.08.2016, термін дії якої до 10/18; НОМЕР_5 від 21.11.2016, термін дії якої до 05/19; НОМЕР_6 від 10.12.2016, термін дії якої до 05/19; НОМЕР_7 від 07.03.2017, термін дії якої до 09/18; НОМЕР_8 від 09.10.2018, термін дії якої до 07/22 ( а.с. 50).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 30.03.2012, укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 31.09.2015 ( а.с. 6-7) борг відсутній. За вказаний період ОСОБА_1 будь-які нарахування за договором банком не проводилися.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 30.03.2012, укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 витрати клієнта за кредитним договором складали: 12.08.2016 - 9,35 грн, 12.09.2016 - 19, 67 грн, 12.12.2016 - 18,76 грн, 18.05.2017 - 305, 02 грн та станом на 01.10.2018 тіло кредиту на звітну дату склало 47736, 21 грн. У подальшому, починаючи із жовтня 2018 року і до 01.08.2019, щомісяця відображено витрати клієнта, розмір заборгованості збільшувався та ОСОБА_1 нараховано заборгованість станом на 29.08.2020 розмірі 129 775,13 грн. До суми заборгованості включено: 65130,44 грн - заборгованості за тілом кредиту; 28975,56 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 34969,13 грн - пеня за прострочене зобов`язання; 700 грн пені за несвоєчасність сплати боргу на суму понад 100 грн.

У розрахунку заборгованості також наявні відомості про сплату грошових коштів на погашення кредиту, починаючи із жовтня 2018 року до 21.01.2019 включно.

Відповідно до наданої АТ КБ «Приватбанк» довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , за період із 01.01.1999 до 25.09.2019 станом на 17.04.2012 ( перша операція за рахунком) відображено залишок після операції мінус 130 512,44, при тому, що було цього дня було здійснено переказ на карту на суму 200 грн ( а.с. 55-55).

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом частини другої статті 536 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки суду

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позову із таких підстав.

Судом встановлено, що в анкеті-заяві від 30.03.2012 підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Не вказано номеру кредитної карти, яка видана відповідачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів банку, ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 .

Анкета-заява від 30.03.2012 містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана Анкета не містить даних про розмір кредитних коштів та про умови кредитування. У Анкеті-заяві відсутні відомості, який рахунок відкривається на ім`я відповідача та дані про видачу відповідачу пам`ятки клієнта.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи викладене вище, роздруківка Умов та правил надання банківських послуг з вебсайту позивача, які містяться в матеріалах справи, не є належним доказом того, що ОСОБА_1 ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету - заяву від 30.03.2012.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, щодо відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Суд також зазначає, що наявні у справі докази, а це: заява-анкета від 30.03.2012, розрахунок заборгованості, довідка про встановлення умов кредитування щодо встановлення ліміту, довідка банку про видані ОСОБА_1 кредитні карти, довідка банку про рух коштів не доводить наявність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 30.03.2012 в розмірі 129775,13 грн.

Відповідно до наданої АТ КБ «Приватбанк» довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , за період із 01.01.1999 до 25.09.2019 станом на 17.04.2012 (перша операція за рахунком) відображено залишок після операції мінус 130 512,44 грн, при тому, що було цього дня було здійснено першу операцію за рахунком - переказ на карту на суму 200 грн (а.с.55).

Довідка про рух коштів містить відомості про операції за картковим рахунком № НОМЕР_2 за період із 17.04.2012 до 23.09.2015 ( а.с .51-64)

При тому, що на початок відкриття рахунку вихідний залишок складав мінус 130 512,444 грн, по завершення строку дії карти 09.2015 вихідний залишок складав уже мінус 130 697, 3 грн ( а.с .55-63).

У позові відсутнє обґрунтування вказаної суми залишку після першої операції станом на початок користування вказаною картою та по її завершенню.

Представник позивача з цього приводу пояснень суду не зміг надати та після оголошеної перерви в судове засідання взагалі не прибув.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 30.03.2012, укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 ( а.с. 6-7, 8), станом на 31.09.2015 борг відсутній. За вказаний період ОСОБА_1 будь-які нарахування банком за договором не проводилися.

Також, як зазначає банк у виданій ним довідці, ОСОБА_1 було видано банком 10 карт в різні період із різним строком їх дії ( а.с. 50).

Сторона відповідача заперечила щодо того, що ці кредитні карти видані на виконання умов договору від 30.03.2012, окрім першої кредитної карти, строком дії до вересня 2015 року.

Долучені до позову докази не містять відомостей чи дані кредитні карти видавалися взамін попередньої, тобто на виконання умов договору, укладеного між сторонами від 30.03.2012.

Довідка про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 свідчить, що кредитні карти були в одночасному користування, оскільки витрати та внесення коштів за ними проводилися у один і той же період.

Також, відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 кредитний ліміт за договором був встановлений в розмірі 50000 грн лише 10.10.2018, тобто після спливу строку дії карти № НОМЕР_2 від 30.03.2012 ( а.с. 49).

У розрахунку заборгованості наявні відомості про сплату грошових коштів на погашення кредиту, починаючи із жовтня 2018 року до 21.01.2019 включно.

Проте довідка про рух коштів, надана банком таких відомостей не містить.

На ці та інші неузгодженості в доказах було звернуто увагу представника позивача у судовому засіданні.

Проте представник позивача не зміг пояснити вказаних розбіжностей у доказах, а після оголошеної перерви не прибув у судове засідання, проігнорувавши виклику суду. Тобто не виконав свого обов`язку довести доказами ті обставини, на які посилався банк в позові.

Тому, оскільки із наявних у справі доказів встановлено, що за кредитним договором, укладеним між сторонами від 30.03.2012, на виконання якого банк видав ОСОБА_1 карту НОМЕР_2 від 30.03.2012, термін дії якої до 09/15, та ця обставина визнана відповідачем, заборгованість станом на завершення строку її дії відсутня, що доводиться розрахунку заборгованості, а доказів, що інші кредитні карти видавалися взамін попередніх та на виконання умов кредитного договору від 30.03.2012, суду не надано, суд відмовляє в позові.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , знаходиться за адресою: п/і 49094, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Повний текст рішення складено 05.04.2021

Суддя І.Ю. Хуторна