Справа № 524/182/21
Провадження № 2-з/401/16/21
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

05 квітня 2021 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря - Федоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року до Світловодського міськрайонного суду за підсудністю від Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 132 270 грн. та моральної шкоди 10 000 грн.

Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху, та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

Разом з позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову. В заяві позивач просить накласти арешт на майно та грошові суми, які є на банківській картці відповідача ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк» в межах суми позову та судових витрат.

В обґрунтуванні заяви посилається на те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача ОСОБА_2 необхідно для їх збереження в період розгляду справи та можливістю безперешкодного виконання рішення суду у разі задоволення позову, а ціна позову в розмірі 132 270 грн. є для неї значною сумою. Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 має котедж з господарськими будівлями, 15 соток землі, побутову техніку у великій кількості, більярдний стіл та інше майно, а також банківську картку, на якій зберігаються грошові кошти.

Сторони у справі для розгляду даної заяви не викликались у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд проходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник просить суд накласти арешт на невизначене майно та грошові кошти, що належать відповідачу, проте до суду не надано жодного доказу в підтвердження того, що саме відповідачу належить на праві власності будь-яке майно та на його ім`я відкриті будь-які рахунки в банківських установах.

Таким чином, позивачем не доведено співмірність ціни позову з вартістю предмета забезпечення позову на момент подання даної заяви, що водночас позбавляє суд можливості визначити чи є види забезпечення позову співмірними із заявленими вимогами.

Також, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову, лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою, безпідставною, подана без належних доказів, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя С.М. Андріянова