Справа № 132/3896/20
Провадження № 2/132/179/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09.04.2021р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі КУЛИК Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області цивільну справу №132/3896/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2020р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог він зазначив, що між сторонами був укладений кредитний договір про надання банківських послуг б/н від 25.10.2005р., відповідно до якого ОСОБА_1 був відкритий кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав у зв`язку із чим станом на 30.09.2020р. виникла заборгованість у розмірі 30464,37грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3950,86грн., заборгованості за відсотками в розмірі 26513,51грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явися, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач може відкликатися до суду через оголошення на офіційному вейб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач серед іншого викликався до суду через оголошення на офіційному вейб-сайті судової влади України.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.

У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно кредитного договору про надання банківських послуг б/н від 25.10.2005р., укладеного між позивачем та відповідачем, останньому був відкритий кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідач в порушення ст.526 Цивільного кодексу України та умов договору, своїх зобов`язань не виконав, що призвело до створення заборгованості перед позивачем. Згідно розрахунку доданого до матеріалів справи, заборгованість станом на 30.09.2020р. становить 30464,37грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3950,86грн., заборгованості за відсотками в розмірі 26513,51грн.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», яка наявна в матеріалах цивільної справи, ОСОБА_1 на підставі Кредитного договору про надання банківських послуг б/н від 25.10.2005р., було видано картку № НОМЕР_1 з терміном дії до 10/07, та картку № НОМЕР_2 з терміном дії до 11/12.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази того, що інші кредитні картки були видані відповідачу на підставі Кредитного договору про надання банківських послуг б/н від 25.10.2005р. для його пролонгації, суд вважає, що строк дії кредитного договору сплив 30.11.2012р.

Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, правові підстави для стягнення заборгованості за процентами за визначений позивачем період з 01.12.2012р. по 30.09.2020р. відсутні, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а строк дії договору закінчився зі спливом дії картки 30.11.2012р.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, який в силу положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд з метою забезпечення однакового застосування норм матеріального права, вважає за необхідне врахувати при виборі і застосуванні норм права для вирішення даного спору.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 25.10.2005р. по 30.11.2012р. банк не підвищував процентну ставку, яка була визначена за підписаною позичальником 25.10.2005р. довідкою про умови кредитування в розмірі 36% річних за користування кредитними коштами протягом вказаного строку дії кредитної картки, виданої відповідачу за заявою від 25.10.2005р.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.11.2012р. залишок заборгованості позичальника ОСОБА_1 становив 3950,86грн. за тілом кредиту, та 10592,86грн. за відсотками, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір: у розмірі 2102,00грн. згідно платіжного доручення № PROM1B4Y20 від 21.10.2020р.

Так, позов був заявлений у сумі 30464,37грн., а задоволений на 14543,72грн. і судові витрати склали 2102грн., то ці витрати розподіляються у такий спосіб: 30464,37грн./14543,72грн.=2,09; 2102грн./2,09=1005,74грн. Оскільки рішення постановлене у цій частині проти відповідача, то він і сплачує дану суму, а частину витрат, що залишилася (1096,26грн.), сплачує позивач, тому що вона буде пропорційна тій сумі, у якій позивачу відмовлено.

За таких обставин, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1005,74грн.

Виходячи із викладеного, керуючись ст.ст. 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526-527, 530, 1050 та 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), рахунок № НОМЕР_3 , , МФО 305299), кредит (основний борг) за Кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.10.2005р. у розмірі 3950,86грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), рахунок № НОМЕР_3 , , МФО 305299), проценти (штрафні санкції) за Кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.10.2005р. в розмірі 10592,86грн., яка складається із заборгованості за відсотками в розмірі 10592,86грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), рахунок № НОМЕР_3 , , МФО 305299, судовий збір у розмірі 1005,74грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя