П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Київ

справа № 752/22367/20

провадження № 22-ц/824/4480/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого - Іванової І.В.
суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.
при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 січня 2021 року у складі судді Шевченко Т.М., у справі за заявою Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» про поновлення виконавчого провадження у справі за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа військова частина НОМЕР_1 , про виселення без надання іншого жилого приміщення,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року позивач Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» звернувся до суду із заявою, обґрунтовуючи яку зазначив, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва знаходилися виконавчі листи, видані на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2005 року у цивільній справі № 2-4467/14 за позовом КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , третя особа військова частина НОМЕР_1 , про виселення відповідачів з квартир АДРЕСА_1 без надання іншої житлової площі.
Постановою ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва від 28 квітня 2011 року вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Заявник зазначає, що станом на 02 листопада 2020 року відповідачі повторно вселились та проживають спірному приміщенні, а тому просив поновити виконавче провадження про виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 відповідно до виконавчих листів, виданих Голосіївським районним судом м. Києва 19 березня 2008 року у справі № 2-4467/14; повторно виселити ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 з кімнат 3,9 (кімнати 121, 127) квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.

Заперечуючи проти задоволення заяви про поновлення виконавчого провадження відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 пояснили, що ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на момент звернення із заявою, як підстава звернення на яку посилається заявник, не містить норм права, які б встановлювали можливість звернення до суду саме із заявою про поновлення виконавчого провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 січня 2021 року заяву задоволено.

Поновлено виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-4467, виданих 19 березня 2008 року на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2005 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Спецжитлофонд» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виселення без надання іншої житлової площі в частині виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартир АДРЕСА_1 без надання іншої житлової площі.
В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідачі посилаються на те, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 76, 77, 81, 82 Закону України «Про виконавче провадження». Суд не надав оцінки рішенню Голосіївського районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2016 року, якими встановлено, що виселення відповідачів, як завершальної стадії виконавчого провадження, не відбулося, тому їх вселення на спірну житлову площу після виконання рішення суду про виселення є безпідставним. Судом також встановлено, що в спірному житловому приміщенні проживають малолітні діти відповідачів, які не підлягали виселенню, так як були народження після набрання рішенням суду законної сили, і по відношенню до таких осіб законом передбачено інший порядок виселення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на те, що суд першої інстанції об`єктивно і неупереджено дослідивши обставини справи виніс обґрунтоване та належним чином мотивоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

В суді апеляційної інстанції представник заявника заперечував проти скарги, посилаючись на її необґрунтованість.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з`явились, наддавши заяву про розгляд справи без їх участі, апеляційну скаргу підтримують.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з`явились, причин неявки не повідомили, клопотань не подавали, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у їх відсутність, згідно ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника КП «Спецжитлофонд», розглянувши матеріали цивільної справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва 09.12.2005 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.05.2006 року виселено ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 з квартир АДРЕСА_1 без надання іншої житлової площі.

19 березня 2008 року Голосіївським районним судом м. Києва видано чотири виконавчі листи № 2-4467/14 на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2005 року.

Постановами від 24 березня 2008 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-4467 від 19.03.2008 р., виданих Голосіївським районним судом м. Києва про виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , з квартир АДРЕСА_1 без надання іншої житлової площі.

Виходом за адресою: АДРЕСА_3 та 127 встановлено, що за даною адресою проживають інші особи: ОСОБА_10 , син ОСОБА_5 , няня ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Зі слів ОСОБА_10 стало відомо, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживають, їхнє майно відсутнє. Але іноді відвідують дітей. За вказаних обставин виселення не відбулося.

Крім того, виходом за адресою: АДРЕСА_3 та 127 було встановлено факт добровільного виконання рішення суду боржниками. Проте в зазначеній квартирі мешкає ОСОБА_10 з двома дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_12 .

Постановами від 28.04.2011 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві виконавчі провадження № 23654914 та № 7615752 були закінчені в зв`язку із фактичним виконанням рішення в повному обсязі.

Встановлено, що в кімнатах №3,9 квартири АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , 2008 року народження.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року, відмовлено в задоволенні позову Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення Спецжитлофонд до ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , що представляють свої інтереси та інтереси неповнолітнього ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , що представляє свої інтереси та інтереси неповнолітньої ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , що представляє свої інтереси та інтереси неповнолітнього ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про виселення без надання іншого житлового приміщення та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_9 до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення Спецжитлофонд, треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація, Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що після виконання рішення суду в спірні кімнати самостійно вселилися відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з яких вони були примусово виселені на підставі рішення суду, тому повторне їх виселення має бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадку повного виконання рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.

Згідно з частиною одинадцятою статті 78 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, якщо особа самостійно вселилася в приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в цьому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Така сама за змістом норма міститься у частині десятій статті 66 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Звертаючись до суду з цією заявою, заявник просив про повторне виселення відповідачів зі спірного житлового приміщення у зв`язку з їх самостійним вселенням до нього.

Вирішуючи питання про наявність підстав для повторного виселення відповідачів, суд першої інстанції правильно встановив усі фактичні обставини у справі та застосував норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, тому дійшов обґрунтованого висновку про те, що будучи примусово виселеними зі спірного житлового приміщення, відповідачі повторно вселилися у це приміщення, у зв`язку із чим задовольнив заяву про повторне виселення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 335/1394/13-ц (провадження № 61-14396св18).

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складений 06 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: