Справа №573/514/21
Номер провадження 6/573/22/21

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі подання старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Піскуна В.М. про розшук боржника,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року до Білопільського районного суду надійшло вказане подання, мотивоване тим, що на виконанні у Білопільському РВ ДВС перебуває виконавче провадження №60905372 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 31360,56 доларів США на користь ОСОБА_2 . У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем направлено запити до правореєструючих органів. З отриманих відповідей встановлено: боржник не працює; пенсію не отримує; рахунки, відкриті у банківських установах, відсутні; транспортні засоби та нерухоме майно за боржником не зареєстровано. У ході проведення виконавчих дій встановлено, що за місцем реєстрації ОСОБА_1 не проживає. Посилаючись на викладені вище обставини, виконавець просить оголосити розшук боржника.

У судове засідання представник РВ ДВС не з`явився, старший державний виконавець Білопільського РВ ДВС Піскун В.М. подав заяву про розгляд справи в його відсутність, подання підтримує (а. с. 18).

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду заяви повідомлявся за місцем реєстрації.

Стягувач ОСОБА_2 до суду також не з`явився. Про час, день і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду подання.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року державним виконавцем Білопільського РВ ДВС Піскуном В.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №60905372 з примусового виконання виконавчого листа №592/9451/16 від 17 березня 2017 року, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми 29 листопада 2019 року, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 31360,56 доларів США (а. с. 4, 5).

З доданих до подання матеріалів вбачається, що в лютому 2021 року державним виконавцем направлено запити до ПФУ, ДФС та МВС. З отриманих відповідей встановлено, що ОСОБА_1 не працює, пенсію не отримує, рахунки у банківських установах відсутні, доходи відсутні, нерухоме майно та транспортні засоби за ним не зареєстровані (а. с. 6-13).

За інформацією старости с. Ганнівка-Вирівська, с. Котенки, с. Смоляниківка Скрипченка О.М. від 26 березня 2021 року № 32 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 02 червня 2011 року за вказаною адресою фактично не проживає (а. с. 14).

31 березня 2021 року державним виконавцем Піскуном В.М. складено акт, в якому зазначено, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник за місцем реєстрації не проживає, про що свідчить довідка старости, місце його перебування невідоме (а. с. 15).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Як передбачено частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Всупереч цим вимогам державний виконавець не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 грудня 2019 року №60905372 з примусового судового наказу №592/9451/16 від 17 березня 2017 року, виданого 29 листопада 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми, надсилалась боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, рекомендованими листами з повідомленням про вручення, чим не довів, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів щодо примусового виконання судового наказу, не вчинено в повному обсязі виконавчі дії, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про розшук боржника.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Піскуна В.М. про розшук боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області.

Суддя