Головуючий суду першої інстанції Полішко В.В.
Провадження № 22-ц/812/648/21 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Миколаїв Справа № 477/2622/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю представника позивачів - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджи Про» (далі - ТОВ «Еко Енерджи Про», Товариство) на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Полішко В.В., в залі судового засідання в м. Миколаїв, повний текст якого складений 01 лютого 2021 року, за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Еко Енерджи Про», Миколаївської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про зобов`язання відновлення стану земельних ділянок за цільовим призначенням,

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2019 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до суду з пізніше уточненим позовом до відповідачів: Миколаївської міської ради, ТОВ «Еко Енерджи Про», в якому просили зобов`язати відповідачів відновити стан належних їм на праві власності земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах адміністративної територіальної одиниці Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області.

Доводи позовної заяви обґрунтовано тим, що вони є власниками земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах Вітовської (Жовтневої) районної ради Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області, а саме: ОСОБА_3 володіє земельною ділянкою загальною площею 4,07 га (яка складається з двох земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:000:0001 та :06:000:0082); належною йому, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 05 квітня 2004 року Жовтневою райдержадміністрацією Миколаївської області; ОСОБА_4 є власницею земельної ділянки площею 4,07 га (яка складається з двох змелених ділянок з кадастровими номерами: :06:000:0002 та :06:000:0083), належної їй, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 05 квітня 2004 року Жовтневою райдержадміністрацією Миколаївської області.

Зазначені земельні ділянки протягом тривалого часу використовувались ними за призначенням, а саме для вирощування сільськогосподарської продукції. Вказані земельні ділянки розташовані на суміжній межі з територією земель комунальної власності міста Миколаєва, в районі АДРЕСА_1 .

На теперішній час ТОВ «Еко Енерджи Про» проводить підготовчі роботи на земельній ділянці суміжній з їх земельними ділянками. Роботи проводяться по всій лінії розмежування земель міста та земель сільськогосподарського призначення, повздовж поля та захоплюють інші землі землевласників, які отримали паї при паюванні земель господарства колгоспу ім. Карла Маркса, який в подальшому було перейменовано в асоціацію сільськогосподарського кооперативу ім. Карла Маркса.

Земельна ділянка була передана ТОВ «Еко Енерджи Про» у користування згідно рішення Миколаївської міської ради № 51/160 від 09 квітня 2019 року «Про передачу в оренду земельної ділянки для виробництва електричної енергії по Корабельному району м. Миколаєва», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, кадастровий номер: :07:029:0010, загальною площею 200 000 кв.м, із земель комунальної власності, зарахувавши її за цільовим призначенням до земель енергетики (за складом угідь - до земель, які використовуються для технічної інфраструктури) для виробництва технічної електроенергії по АДРЕСА_1 . Зазначена земельна ділянка передана Миколаївською міською радою ТОВ «Еко Енерджи Про» в оренду строком на 30 років.

У зв`язку з виконанням ТОВ «Еко Енерджи Про» підготовчих робіт для встановлення технічного обладнання, вони звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області з питань внесення відомостей про їх земельні ділянки до Державного земельного кадастру. Між тим рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Миколаївському районі від 7 травня 2019 року їм відмовлено у внесенні таких відомостей у зв`язку з тим, що реєстратором встановлені наявні зауваження щодо валідності (співпадіння) електронного документу, зокрема перетин ділянок з ділянкою :07:029:0010 (площа співпадає на 13,333%) та ділянкою :07:029:0009 (площа співпадає на 86, 0311%) по землі приватній власності позивача ОСОБА_3 , та відповідно щодо валідності (співпадіння) електронного документу, зокрема перетин ділянок з ділянкою :07:029:0010 площа співпадає на 12, 3978%), та ділянкою :07:029:0009 (площа співпадає на 87, 6011%) по землі приватній власності позивача ОСОБА_4 .

Отже, міськрада без будь-якого погодження з усіма своїми структурними підрозділами, без встановлення меж між землями територіальної громади та землями Миколаївської обласної ради, без узгодження передачі земель сільськогосподарського призначення в межі міста з Миколаївською обласною радою, без погодження вказаного з Верховною Радою України, прийняла без документального підтвердження рішення про взяття під юрисдикцію міста землю загальною площею 36 гектарів, та надання проекту землеустрою виконаного на замовлення Товариства на сесію Миколаївської міської ради, яка затвердила цей проект.

Вищевказані дії відповідачів з огляду на приписи земельного законодавства є фактичним захопленням землі без встановленого законодавством рішення, порушує їх права власності на земельні ділянки внаслідок проведення Товариством підготовчих робіт для встановлення технічного обладнання на їх земельних ділянках та суміжній з їх землями.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

Зобов`язано ТОВ «Еко Енерджи Про» та Миколаївську міську раду повернути земельну ділянку, відновивши стан земельної ділянки загальною площею 4,07 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастрові номери :06:000:0002 і :06:000:0083), що розташована в межах Вітовської (Жовтневої) районної ради Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області, належну ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 05 квітня 2004 року Жовтневою райдержадміністрацією серії МК № 014724, на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 04 вересня 2003 року № 401-р, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37, до стану, який існував до порушення прав.

Зобов`язано «Еко Енерджи Про» та Миколаївську міську раду повернути земельну ділянку, відновивши стан земельної ділянки загальною площею 4,07 га, (кадастрові номери :06:000:0001 і :06:000:0082), що розташована в межах Вітовської (Жовтневої) районної ради Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області, належну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 05 квітня 2004 року Жовтневою райдержадміністрацією серії МК № 014725, на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 04 вересня 2003 року № 401-р, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38, до стану, який існував до порушення прав.

Стягнуто з ТОВ «Еко Енерджи Про» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір на кожного у сумі 384 грн 20 коп., а також з Миколаївської міської ради на їх же користь судовий збір на кожного у сумі 384 грн 20 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що з часу передачі земельних ділянок у власність позивачам пройшло більше 15 років протягом яких органи чи посадові особи уповноважені на здійснення контролю за використанням земель та нагляду за містобудівною діяльністю, будь-яких вимог до позивачів з приводу не освоєння земельної ділянки, порушення саме ними порядку набуття землі у власність або порушення компетенції органу, який надав її у власність, не заявляли. Межі міста у визначеному законом порядку не змінювались з 15 листопада 1996 року. На час останньої законної зміни меж міста Миколаєва Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Карла Маркса вже отримало у власність землю та державний акт, що посвідчував це право. Спорів щодо межі між землями КСП та міста не було. Позивачам земельні ділянки були виділені у 2004 році з масиву земель, які були передані у власність КСП ім. Карла Маркса. Позивачі отримали державні акти на право власності на земельні ділянки, виділивши свої земельні ділянки в натурі та до жовтня 2019 року безперешкодно володіли ними, сплачували податок за землю.

Не погодившись з судовим рішенням, ТОВ «Еко Енерджи Про» подало апеляційну скаргу, де посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивачами пред`явлено негаторний позов про усунення перешкод у користуванні належними їм на праві власності земельними ділянками сільськогосподарського призначення у зв`язку з неправомірними діями відповідачів, зокрема самовільному, на думку позивачів, захопленні таких земельних ділянок відповідачами - Миколаївською міською радою та ТОВ «Еко Енерджи Про».

При вирішенні спору суд першої інстанції застосував норму закону, а саме частину 2 статті 152 Земельного кодексу України, яка не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Вже сам факт відмови державного кадастрового реєстратора від 23 квітня 2019 року у внесенні позивачами відомостей до державного земельного кадастру, свідчить про відсутність самоуправних дій по відношенню до земельних ділянок позивачів, оскільки в державному кадастрі зареєстрована інша земельна ділянка як об`єкт цивільного права.

ТОВ «ЕКО Енерджи Про» не має будь-якого відношення до земельних ділянок в межах Вітовської (Жовтневої) районної ради Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області.

При цьому, воно є землекористувачем земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та надана скаржнику в оренду із комунальної власності з дотриманням усіх законних процедур, на підтвердження чого останнім до суду першої інстанції було надано документи, з яких вбачається, що з 19 квітня 2019 року ТОВ «Еко Енерджи Про» є належним користувачем земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :07:029:0010, яка була ним отримана в оренду відповідно до норм Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі». Ця земельна ділянка сформована як об`єкт цивільного права у відповідності до вимог частини 1 статті 791 Земельного кодексу України. Згідно цієї частини формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :07:029:0010 проведена 16 листопада 2018 року, а сама земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності.

Будь-яких інших земельних ділянок або їх частин скаржник самоправно не використовує, а здійснює свою діяльність відповідно до чинного договору оренди землі та діючих рішень Миколаївської міської ради.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким визначено межі та площу вказаної ділянки розроблявся відповідно до генерального плану м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 18 червня 2009 року № 35/18 та Плану зонування м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 11 серпня 2016 року № 6/3.

Таким чином, суд помилково зобов`язує скаржника повернути земельні ділянки, які фактично повернути неможливо, оскільки скаржник користується виключно своєю земельною ділянкою відповідно до встановлених законом процедур, починаючи з квітня 2019 року за неї в повному обсязі сплачується орендна плата до місцевого бюджету. На ній побудовано комплекс будівель та споруд: фотогальванічна електростанція « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потужністю 10 МВт та здійснюється господарська діяльність скаржника.

Отже, фактичне виконання оскаржуваного рішення є неможливим. В даній справі суд мав би застосовувати інші способи захисту прав передбачені частиною 3 статті 152 ЦК України, але за умови звернення позивачів з відповідними позовними вимогами.

Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки твердженню скаржника про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:029:0009, яка нібито співпадає на 86,0311% та 87,6011% з земельними ділянками позивачів ніякого відношення до ТОВ «Еко Енерджи Про» не має. В порушення статті 266 ЦПК України суд також не зазначив в якій частині рішення стосується кожного з відповідачів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі, від імені яких діє представник ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги не визнали та просила в задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Між тим зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 04 вересня 2003 року №401-р передана у власність земельна ділянка загальною площею 4,07 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області, про що виданий державний акт на право власності на земельну ділянку від 05 квітня 2004 року №014724. Земельній ділянці № НОМЕР_1 площею 4,04 га присвоєний кадастровий номер :06:000:0001, земельній ділянці № НОМЕР_2 площею 0,03 га - № :06:000:0082.

ОСОБА_4 на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 04 вересня 2003 року № 401-р передана у власність земельна ділянка загальною площею 4,07 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області, про що виданий державний акт на право власності на земельну ділянку від 05 квітня 2004 року № 014725. Земельній ділянці № НОМЕР_1 площею 4,04 га присвоєний кадастровий номер :06:000:0002, земельній ділянці № НОМЕР_2 площею 0,03 га відповідно № :06:000:0083.

17 липня 2018 року Миколаївською міською радою винесено рішення за № 40/13, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :07:029:0009) загальною площею 36 га, із земель комунальної власності, зарахувавши її до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (землі індустріальних парків), за цільовим призначенням до земель промисловості, для розтушування індустріального парку по АДРЕСА_1 відповідно до висновку управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 13 листопада 2017 року № 17-5072.

18 травня 2017 року ТОВ «Еко Енерджи Про» звернулося до міської ради через центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради з заявою № 000382 про надання в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 20 га для виробництва електроенергії .

Висновком від 23 червня 2017 року за № 17-2391/2 управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради погоджено проект землеустрою щодо відведення Товариству земельної ділянки.

Рішенням Миколаївської міської ради від 27 липня 2017 року № 23/64 ТОВ «Еко Енерджи Про» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 20 га, із земель комунальної власності, з метою передачі в оренду для виробництва електричної енергії (об`єкт енергетичної інфраструктури), з подальшим зарахуванням земельної ділянки до земель енергетики по АДРЕСА_1 , з присвоєнням адреси, за умови вирішення загальної концепції проекту індустріального парку з врахуванням рішень Детального плану території, а також системного інженерного та транспортного забезпечення вантажного руху міста відповідно до висновку Управляння містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 23 червня 2017 року № 17-2391/2.

Відповідно до довідки відділу у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 08 листопада 2017 року № 979/175-17 земельна ділянка орієнтовною площею 20 га, яка була намічена до відведення в оренду ТОВ «Еко Енерджи Про» відноситься до земель комунальної власності.

Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради 23 жовтня 2018 року № 17-4551; 17-4551/2 погоджено проект землеустрою, розроблений комунальним підприємством «Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно-планове бюро» щодо відведення земельної ділянки площею 20 га, яка передається в оренду ТОВ «Еко Енерджи Про» для виробництва електричної енергії по АДРЕСА_1 .

Експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області складений висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 05 листопада 2018 № 9467/82-18, з огляду на який проект землеустрою погоджено, проект відповідає законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

З огляду на витяг з Державного земельного кадастру від 16 листопада 2018 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:029:0010 площею 20 000 га, знаходиться у комунальній власності, зареєстрована відділом у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 16 листопада 2018 року та має певні обмеження у використанні земельної ділянки.

28 листопада 2018 року Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради наданий висновок по матеріалах проекту землеустрою щодо можливості відведення земельної ділянки ТОВ «Еко Енерджи Про».

09 квітня 2019 року Миколаївською міською радою винесено рішення № 51/160 про передачу в оренду земельної ділянки для виробництва електричної енергії по Корабельному району м. Миколаєва, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (кадастровий номер :07:029:0010) загальною площею 200 000 кв.м, із земель комунальної власності, для виробництва електроенергії по АДРЕСА_1 . А також, передано вказану земельну ділянку в оренду ТОВ «Еко Енерджи Про» строком на 30 років.

Відповідно до даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 лютого 2020 року № 199668889 на орендованій ТОВ «Еко Енерджи Про» земельній ділянці збудовано фотогальванічну електростанцію «Теплична», право власності на яку зареєстровано за Товариством.

При зверненні 23 квітня 2019 року із заявою до державного кадастрового реєстратора про внесення відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру ОСОБА_3 було відмовлено, посилаючись на співпадання його земельної ділянки з земельною ділянкою кадастровий № :07:029:0010 на 13,333%, а з ділянкою кадастровий номер :07:029:0009 на 86,0311 %, про що було винесено відповідне рішення 07 травня 2019 року № РВ-019.

Рішенням державного кадастрового реєстратора 07 травня 2019 року позивачу ОСОБА_4 також відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру від 23 квітня 2019 року № РВ-019 посилаючись на те, що наявні зауваження щодо валідності електронного документу Перетин ділянок з ділянкою :07:029:0010 на 12,3978 %, із земельною ділянко кадастровий номер :07:029:0009 на 87,6011% .

Зазначене також підтверджується протоколом проведення перевірки електронного документа від 07 травня 2019 року № ПП №019.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05 вересня 2019 року № 179877059 відсутні відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на земельну ділянку кадастровий номер :07:029:0009.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05 вересня 2019 року № 179876758 земельна ділянка площею 20 га, кадастровий номер :07:029:0010, комунальної форми власності, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, власником вказана Територіальна громада Миколаєва в особі Миколаївської міської ради. 19 квітня 2019 року між Миколаївською міською радою та ТОВ «Еко Енерджи Про» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, строком до 19 квітня 2049 року.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у статтях 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи, а порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься у статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Указаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилалися на те, що їх права порушені внаслідок того, що міськрада без будь-якого погодження з усіма своїми структурними підрозділами, без встановлення меж між землями територіальної громади та землями Миколаївської обласної ради, без узгодження передачі земель сільськогосподарського призначення в межі міста з Миколаївською обласною радою, без погодження вказаного з Верховною Радою України, прийняла без документального підтвердження рішення про взяття під юрисдикцію міста землю загальною площею 36 гектарів, та надання проекту землеустрою виконаного на замовлення Товариства на сесію Миколаївської міської ради, яка затвердила цей проект та передала в оренду Товариству земельну ділянку кадастровий номер :07:029:0010. З огляду на це просили відновити стан земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах адміністративної територіальної одиниці Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області.

Разом з тим, обираючи спосіб судового захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції тому обраний позивачами порядок захисту права не є ефективним, оскільки не забезпечить відновлення прав позивачів.

Частиною 2 статті 95 ЗК України передбачено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Судом встановлено, що 17 липня 2018 року Миколаївською міською радою винесено рішення за № 40/13, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :07:029:0009) загальною площею 36 га, із земель комунальної власності, зарахувавши її до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (землі індустріальних парків), за цільовим призначенням до земель промисловості, для розтушування індустріального парку по АДРЕСА_1 та 09 квітня 2019 року Миколаївською міською радою винесено рішення № 51/160 про передачу в оренду земельної ділянки для виробництва електричної енергії по Корабельному району м. Миколаєва, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (кадастровий номер :07:029:0010) загальною площею 200 000 кв.м, із земель комунальної власності, для виробництва електроенергії по АДРЕСА_1 .

Отже зі змісту доводів позовної заяви вбачається, що саме рішення Миколаївської міської ради порушують права позивачів щодо реалізації права власності на спірні земельні ділянки та в подальшому прийняття таких рішень дало можливість укласти договір оренди землі з ТОВ «Еко Енерджи Про», проте позивачі такі рішення не оспорюють та не доводять відповідними доказами їх протиправність.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування

є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, відповідно до статті 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що Миколаївська міська рада в порушення вимог земельного законодавства змінила (встановила) територіальні межі міста Миколаєва. Такі факти повинні підтверджуватися проведенням відповідних експертиз.

Позивачі, обґрунтовуючи неможливість внесення відомостей щодо своїх земельних ділянок до державного земельного кадастру посилаються тільки на відмови державного кадастрового реєстратора від 07 травня 2019 року, де зазначено співпадіння їх земельних ділянок на 13,333% та 12, 3978% з земельною ділянкою ТОВ «Еко Енерджи Про» з кадастровим номером :07:029:0010, а також земельної ділянки з кадастровим номером :07:029:0009, які нібито співпадають на 86,0311% та 87,6011% з земельними ділянками позивачів. Проте такі відмови самі по собі не є підтвердженням та свідченням зміни меж території міста Миколаєва.

Не знайшов свого підтвердження й факт самовільного зайняття земельних ділянок позивачів з боку ТОВ «Еко Енерджи Про», на що посилаються позивачі як на доводи своїх позовних вимог.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 р. (з наступними змінами) визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як встановлено судом ТОВ «Еко Енерджи Про» користується земельною ділянкою з кадастровим номером :07:029:0010 на відповідній правовій підставі, зокрема рішення Миколаївської міської ради від 09 квітня 2019 року № 51/160, за яким відповідачу передано в оренду вказана земельна ділянка для виробництва електричної енергії та укладеного договору оренди землі, а тому доводи позивачів про самовільне користування відповідачем земельною ділянкою суперечать встановленим обставинам та наданим доказам.

Крім того, суд першої інстанції при розгляді позовних вимог в порушення приписів частини 1 статті 13 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог та ухвалив рішення за вимогами, які позивачами не заявлялися.

Так, позивачі протягом розгляду справи уточнювали свої вимоги неодноразово, востаннє 04 лютого 2020 року, де просили зобов`язати відповідачів відновити стан земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах адміністративної територіальної одиниці Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області.

Про між тим суд першої інстанції ухвалив рішення, зобов`язавши відповідачів повернути позивачам земельні ділянки, відновивши їх стан. Водночас повернення земельної ділянки відповідно до статті 212 Земельного Кодексу є самостійним способом захисту порушеного права власника землі або землекористувача при самовільному зайняття земельної ділянки, однак такі вимоги позивачів в позовній заяві не заявлялися.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення на користь двох відповідачів в порушення вимог статті 266 ЦПК України не зазначив в якій частині рішення стосується Миколаївської міської ради та ТОВ «Еко Енерджи Про» або їх обов`язок є солідарним.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідачів відновити стан земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах адміністративної територіальної одиниці Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області, не призведе до поновлення прав позивачів, на порушення яких вони посилаються у позові. Отже, ними обрано неналежний спосіб захисту цих прав, який не призводить до ефективного відновлення порушеного права.

Таким чином при розгляді справи судом першої інстанції допущено неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржене рішення суду першої слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, судові витрати у цій справі підлягають перерозподілу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції покладаються на позивачів, а з огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, витрати ТОВ «Еко Енерджи Про» по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивачів з кожного на користь Товариства по 1 152 грн 60 коп.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджи Про» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 січня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджи Про», Миколаївської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про відновлення стану земельних ділянок за цільовим призначенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з кожного на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджи Про» по 1 152 грн 60 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 07 квітня 2021 року.