Ухвала

06 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 478/1089/20

провадження № 61-4488ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Касьян Микола Степанович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма імені Шевченко» про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір оренди землі, укладений 24 грудня 2010 року між ним та Приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма імені Шевченко» (далі - ПСП «Агрофірма імені Шевченко»).

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що 24 грудня 2010 року між ним та ПСП «Агрофірма імені Шевченко» було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :05:000:0047, загальною площею 9,4353 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шевченківської (колишня назва - Червонознам`янської) сільської ради Казанківського району Миколаївської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 грудня 2010 року за № 42. Відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату, проте систематично не виконував умови договору та орендну плату позивачу не сплачував. Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Казанківський районний суд Миколаївської області рішенням від 22 жовтня 2020 року позов задовольнив. Розірвав договір оренди землі, кадастровий номер :05:000:0047, загальною площею 9,4353 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шевченківської (колишня назва - Червонознам`янської) сільської ради Казанківського району Миколаївської області, укладений 24 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ПСП «Агрофірма імені Шевченко», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 грудня 2010 року за № 42. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Миколаївський апеляційний суд постановою від 10 лютого 2021 року рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

16 березня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Касьян М. С., подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про розірвання договору найму (оренди) ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270 грн.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що оспорюваний договір оренди землі від 24 грудня 2010 року укладений строком на 49,5 років; орендна плата за договором становила 45 000 грн.

З урахуванням наведеного, ціна позову у даній справі станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Посилання заявника у касаційній скарзі на неправильне застосування апеляційним судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду, не заслуговує на увагу, тому що воно зводиться до незгоди заявника з установленими судом обставинами справи і оцінкою апеляційного суду наявних у справі доказів, та не дає підстав для висновку, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Касьян Микола Степанович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма імені Шевченко» про розірвання договору оренди землі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

В. С. Жданова

Є. В. Коротенко