БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1702/2020
Провадження № 2/497/153/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.21 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з-під арешту, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що він є спадкоємцем за заповітом майна своєї рідної бабусі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і яка за життя була власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - на підставі рішення Болградського районного суду від 20.05.2003р. Після звернення до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цей житловий будинок, отримав відмову через те, що на будинок накладено арешт: згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про арешт зазначеного будинку, тип обтяження - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 8240508, підстава обтяження - визначення, 337, 09.08.2001, Болградський районний суд Одеської області. За станом на дату накладення арешту, власником спірного будинку значився ОСОБА_3 , який є батьком позивача та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому, стверджує позивач, він змушений звернутися до суду за захистом свого права власності.

Позивач надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за її відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Представник відповідача начальник Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Івашинський В.І. надіслав суду заяву про те, що відповідач копію позовної заяви отримав, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

В ході розгляду справи та дослідження судом доказів були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданий 12.11.2005р. Виноградівської сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №57, а.с.40);

- згідно архівної довідки завідувача Одеського державного нотаріального архіву від 04.11.2020 №3821/01-18 повідомлено, що серед документів архівного фонду Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області міститься запис в Реєстрі для реєстрації заборон відчуження майна та арештів, накладених судовими і слідчими органами, державною виконавчою службою від 10.08.2001 року щодо накладення арешту на житловий будинок в АДРЕСА_2 на підставі визначення Болградського районного суду від 09.08.2001 року №337. У справах Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області сформованих, прошитих, пронумерованих відсутнє вказане визначення Болградського районного суду; відомості щодо зняття заборони відчуження зазначеного житлового будинку відсутні (а.с.13-15);

- згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться під арештом, з 28.11.2008р., реєстраційний номер обтяження - 8240508, підстава обтяження - визначення, 337, 09.08.2001, Болградський районний суд Одеської області, власником є ОСОБА_5 (а.с.7); Тобто, арешт, накладений рішенням суду у 2001 році, був зареєстрований в реєстрі лише у 2008-му році - після сплину семі років, як будинок змінив власника;

- згідно довідки начальника Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (від 03.02.2021р. за №40-53/2125), відкритих виконавчих проваджень зі стягнення з ОСОБА_1 у відповідача на виконанні не перебуває (а.с.39);

- на усне звернення позивача ОСОБА_3 приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. надав позивачу відповідь за №1024/01-16 від 23.12.2020р., якою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цій житловий будинок з-за того, що на будинок накладено арешт ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 09.08.2001р. та Болградською районною державною нотаріальною конторою 28.11.2008 року внесені ці відомості до державного реєстру (а.с30);

- з відповіді Одеського державного нотаріального архіву від 16.03.2021 за №841/01-20 вбачається, що спадкова справа стосовно майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - заводилася, спадкоємцем є її чоловік ОСОБА_6 , який на частину спадщини отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.05.2006р., р.№2067 (спадк.спр. а.с.3,7);

- проте, згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 20.05.2003 року ОСОБА_4 була у справі, в якій ухвалене це рішення, - позивачем, оскільки виборювала своє право власності на вищевказаний будинок, і рішення суду було ухвалене на її користь, ніким не оскаржене і набрало законної сили, тому необхідність в продовженні дії арешту - не вбачається; таким чином, власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - була судом визнана спадкодавець ОСОБА_4 , заповідала його своєму онуку - спадкоємцю за заповітом її майна - позивачу ОСОБА_1 , а тому наявність необгрунтованої тепер заборони відчуження порушує право спадкоємця на оформлення спадщини та право власності (а.с.8-11);

- відповідно до заяви відповідача - начальника відділу Івашинського В.І., вимоги позивача відповідач визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст. 316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2ст.56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, оскільки не може оформити на нього право власності через заборону - арешт, накладену в ході розгляду цивільної справи, рішення в якій ухвалено ще у 2003 році на користь позивача, ніким не оспорене та набрало законної сили.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження,) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано відомостей щодо правомірності накладення арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно неї виконавчого провадження, в якому вона є боржником.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з відсутністю підстав вважати правомірним арешт, що накладений на її вищевказане домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 30, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна.

Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна - житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 28.11.2008 року за номером 8240508 про арешт житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту, після чого рішення набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 08.04.2020 року

.

Суддя А.В. Кравцова