Справа № 524/2488/20
Провадження № 2/524/136/21
09 квітня 2021 року м. Кременчук
Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Погрібняк О.М.,
секретар судового засідання Швидь Я. В.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Рибалки Ю.В. від 09.06.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 14.01.2021 №46 у зв`язку із відрядженням (шляхом тимчасового переведення) судді ОСОБА_4 для здійснення правосуддя до Подільського районного суду м. Києва з 14.01.2021 до 11.01.2022 та неможливістю продовження розгляду ним справ, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021, головуючим суддею у справі визначено суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука Погрібняк О. М.
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Погрібняк О.М. від 15.01.2021 справу прийнято до свого провадження
Позивач в судове засідання не прибула. Представник позивача адвокат Олійник Л.М. надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивача та його представника. Позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не прибув, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Ураховуючи те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України.
За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25.11.2019 у справі №524/8063/19, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.01.2020, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. на користь держави. (а.с. 13-14)
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «TOYOTA COROLLA» д.н.з. НОМЕР_1 на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на підставі полісу №АМ 4872975 від 02.11.2018.
29.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із повідомленням щодо дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 21-22)
05.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про отримання страхового відшкодування. (а.с. 23)
Витрати позивача на оплату послуг по складенню висновку експертного автотоварознавчого дослідження складають 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 07.04.2020 року та рахунком-фактурою ФОП ОСОБА_5 №36 від 07.04.2020. (а.с. 69-70)
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
За ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2044 № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що виплачений ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування не покриває вартості завданого їй матеріального збитку, а тому наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 як особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, на користь потерпілої особи різниці між розміром заподіяної позивачеві майнової шкоди і сумою страхового відшкодування, виплаченого страховиком.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, слід зазначити таке.
За частинами 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
При цьому суд враховує, що сам по собі факт пошкодження майна позивача є стресовою ситуацією і тягне моральні страждання. Позивач зазнала моральних страждань внаслідок пошкодження її майна, неможливості користування належним їй автомобілем, позивачу було завдано серйозних незручностей, які викликали переживання та негативні емоції.
Проте суд критично ставиться до заявленого розміру моральної шкоди, та виходячи з тяжкості і тривалості моральних страждань, а також з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у 3000,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу , пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Витрати позивача на оплату послуг по складенню судовим експертом висновку експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000,00 грн. підлягають стягненню в повному обсязі у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди.
Витрати на правничу допомогу, понесені позивачем в розмірі 8000,00 грн. підтверджуються копією ордеру адвоката Олійник Л.М. від 06.07.2020 та копією договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Олійник Л.М. від 15.04.2020 (а.с. 112-114)
Судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача 796,91 грн. на відшкодування понесених ним витрат зі сплати судового збору та 7582,40 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000,00 грн., сплачених за складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження, 7582,40 грн.. витрат на правничу допомогу та 796,91 грн. судового збору.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене через Автозаводський районний суд м. Кременчука до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання невідоме, РНОКПП НОМЕР_5 .
Повне судове рішення складено 09 квітня 2021 року.
Головуючий суддя О.М. Погрібняк