Ухвала

09 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 666/580/16-ц

провадження № 61-2691ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 поданими нею особисто та в її інтересах представником - адвокатом Остапенко Андрієм Васильовичем, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 січня

2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 особисто та 19 лютого 2021 року її представник - адвокат Остапенко А. В. засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційні скарги у цивільній справі № 666/580/16-ц на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 січня 2021 року (повний текст складено 22 січня 2021 року).

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2021 року касаційні скарги залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання уточнених касаційних скарг із зазначенням в них підстави (підстав), на якій (яких) подаються касаційні скарги з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

На виконання ухвали від 11 березня 2021 року ОСОБА_1 особисто та її представник - адвокат Остапенко А. В. подали уточнені касаційні скарги.

Однак вимоги ухвали від 11 березня 2021 року виконані не в повному обсязі.

Так, в уточненій касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Остапенко А. В. лише цитує частину другої статті 389 ЦПК України, не зазначаючи з яких саме передбачених нею підстав подається касаційна скарга в справі № 666/580/16-ц.

ОСОБА_1 в уточненій касаційній скарзі посилається на наявність підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, вказуючи при цьому, що апеляційний суд не врахував роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України

від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Верховний Суд звертає увагу заявників, що відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частина друга статті 389 ЦПК України містить чотири пункти, якими передбачені підстави касаційного оскарження судових рішень зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Однак постанов Верховного Суду/Верховного Суду України, в яких викладені висновки про застосування норм права у подібних правовідносинах, які не були враховані в оскаржуваному судовому рішення заявниками не зазначено.

При цьому заявникам необхідно врахувати, що постанови Пленуму Верховного Суду України не є судовими рішеннями Верховного Суду/Верховного Суду України, про які вказано у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі має бути наведене вмотивоване обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Однак заявниками не вказано від якого саме висновку Верховного Суду необхідно відступити та у який спосіб, в якій постанові викладений цей висновок та чим обґрунтована необхідність такого відступу.

Оскільки законодавець вказав саме на вмотивоване обґрунтування скаржником необхідності відступлення від висновку Верховного Суду, зазначення у касаційній скарзі в якості підстави касаційного оскарження пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України не може зводитись лише до формального цитування цієї норми.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої

статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі має бути зазначено щодо питання застосування яких норм права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини другої

статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі має бути зазначено, які саме із підстав передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу наявні для скасування оскаржених судових рішень.

Отже наразі ОСОБА_1 та її представником - адвокатом Остапенко А. В. належним чином не виконано вимоги пункту 5 частини другої статті 392

ЦПК України.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Наведені обставини свідчать про необхідність продовжити строк для усунення недоліків касаційних скарг, шляхом подання уточнених касаційних скарг із належним виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України з урахуванням викладеного в цій ухвалі.

Копії уточнених касаційних скарг мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Остапенко Андрію Васильовичу до 30 квітня 2021 року строк для усунення недоліків касаційних скарг.

Роз`яснити ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Остапенку А. В., що у разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційні скарги будуть повернуті, особам, яка їх подали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович