Справа № 194/500/21
Номер провадження 2-з/194/20/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Солодовник І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 21880 від 03.02.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., за яким запропоновано стягнути з нього на користь АТ «Акцент Банк» заборгованість у сумі 39495,08 грн..

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що 02.04.2021 р. за місцем своєї роботи - шахта «Тернівська» ШУ «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ним було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О. від 30.03.2021 р. ВП № 64841018 про арешт коштів боржника та за адресою його реєстрації було отримано постанову цього ж приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

З даних постанов вбачається наявність виконавчого напису № 21880 від 03.02.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з нього на користь АТ «Акцент Банк» заборгованості у сумі 39495,08 грн..

Також, заявник зазначає, що даний виконавчий напис, він вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою АТ «Акцент Банк» без надання її математичного обґрунтування та без зазначення строків її виникнення, що не може бути доказом безспірності грошових вимог до нього.

Заявник вказує, що на даний час ним подана заява до приватного виконавця та приватного нотаріуса щодо надання йому документів, які підтверджують безспірне стягнення з нього заборгованості зазначеної у виконавчому написі, з урахуванням строків позовної давності, та на момент подання заяви про забезпечення позову відповіді не отримано.

Про факт існування заборгованості у розмірі 39495,08 грн. та про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження № 64841018 від 15.03.2021 р. про стягнення з нього вищезазначеної заборгованості, йому стало відомо, коли за місцем його роботи надійшла постанова про арешт коштів боржника. До цього, він був впевнений, що не перед ким боргів не має, та ніяких кредитних договорів не має.

Окрім цього, заявник зазначає, що він має намір подати до суду позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому вважає, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 21880 від 03.02.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення його порушених прав або інтересів, за захистом яких він і звертається до суду.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 15 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову заявником зазначено як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, що передбачено ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову має запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке вона заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи із вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Враховуючи докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження своєї заяви, наявності спору між сторонами та наявність відкритого виконавчого провадження № 64841018 від 15.03.2021 р. з примусового виконання виконавчого напису № 21880 від 03.02.2021 р. та постанови про арешт коштів боржника ВП № 64841018 від 30.03.2021 р., а також те, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання майбутнього рішення суду та загроза перешкоди ефективного захисту прав заявника, а саме: стягнення заборгованості до ухвалення судом рішення, з`ясувавши обсяг майбутніх позовних вимог, а також відповідність і співмірність способу забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-152, 153, 259-260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 21880 від 03.02.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість у сумі 39495,08 грн., по виконавчому провадженню № 64841018, яке виконується приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денисом Олеговичем.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 07 квітня 2024 року.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу суду про забезпечення позову негайно направити для виконання сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: І.С. Солодовник