МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"08" квітня 2021 р. Справа № 370/1226/15-ц

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши заяву Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про відвід судді Макарівського районного суду Київської області Косенко Альони Василівни від розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Наконечний І.М.,

в с т а н о в и в :

Суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 , (далі заявник, СПД ОСОБА_1 ,) звернувся до Макарівського районного суду із вказаною заявою, в якій вказав, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року №370/1226/15 за позовом ФОП ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , присуджено стягнути з ОСОБА_3 , на користь ФОП ОСОБА_1 , грошові кошти. Вказане рішення набрало законної сили.

15.07.2020 року ОСОБА_3 , як боржник звернувся до Макарівського районного суду Київської області з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначив, що згідно заяви від 17.12.2014 року про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог у нього відсутній борг.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 20.07.2020 року №370/1226/15 у складі судді Косенко А.В., клопотання боржника було задоволено та зупинено стягнення за виконавчими листами у справі №370/1226/15.

В подальшому, ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2020 року №370/1226/15 у складі судді Косенко А.В., було задоволено заяву боржника ОСОБА_3 , про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, з підстав, що у боржника ОСОБА_3 , відсутній борг, оскільки наявна заява від 17.12.2014 року про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2021 року вказану вище ухвалу та постанову Київського апеляційного суду від 07.10.2020 року, якою вона була залишена без змін скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_3 , про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню відмовлено.

15.03.2021 року ОСОБА_3 , як боржник повторно звертається до Макарівського районного суду Київської області з аналогічною заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 23.03.2021 року у складі судді Косенко А.В., зупинила стягнення за виконавчими документами у справі №370/1226/15.

Заявник вважає, що у судді Косенко А.В., були відсутні правові підстави повторно зупиняти виконання остаточного судового рішення, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2021 року було зроблено правовий висновок про неможливість визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню після ухвалення рішення суду з тих самих підстав.

Заявник вважає, що дії судді Косенко А.В., щодо систематичного зупинення стягнення за виконавчими документами та прийняття до розгляду такої самої заяви боржника, яка вже не може розглядатися, є перешкоджанням виконанню остаточного рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 року, що має наслідком втручання у його право на судовий захист та на мирне володіння майном відповідно до змісту ст. 1 Протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».

З огляду на викладене вважає, що дії судді Косенко А.В., у справі №370/1226/15 свідчить про її упередженість та особисту зацікавленість в ухваленні рішень виключно на користь боржника.

Також вважає, що оскільки суддя Косенко А.В., вже брала участь у розгляді аналогічної заяви боржника ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та вже має наперед сформовану думку з приводу аналогічної заяви боржника, тобто сформувала правову позицію у даній справі, тому з метою усунення будь яких можливих сумнівів щодо необ`єктивності судді при прийнятті рішення необхідно задовольнити відвід.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2021 року заява СПД ОСОБА_1 , про відвід судді передана на розгляд судді Тандира О.В.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання про відвід судді за даною заявою, керуюся наступним.

Підстави для відводу судді передбачені зокрема ч. 1 ст. 36 ЦПК України, згідно із якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; або ж є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того ст. 37 ЦПК України передбачені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляду справи. Так згідно ч. 1 вказаної статті суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи у новому розгляді після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

На час вирішення заяви СПД ОСОБА_1 , про відвід судді Косенко А.В., відсутні підстави вважати, що вказана суддя, у розглядуваній справі, виявляє особисту упередженість.

Визначення складу суду для розгляду конкретної справи здійснюється не за бажанням учасників справи, а в порядку передбаченому цивільним процесуальним законодавством, зокрема статтею 33 ЦПК України.

Розподіл автоматизованою системою діловодства заяви ОСОБА_3 , про визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню на суддю ОСОБА_5 , здійснено у відповідності до норм ЦПК України та пп. 8 п. 21 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджену рішенням Ради Суддів України від 26.11.2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), відповідно до якого передача судової справи раніше визначеному судді проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо заяв та клопотань з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, подані до суду, що розглядав справу.

Також відсутні підстави недопустимості повторної участі судді, передбачені ч. 1 ст. 37 ЦПК України, оскільки рішень суду або ухвал про закриття провадження у справі під головуванням судді ОСОБА_5 , вищими судами у даній справі не скасовувалося.

Таким чином доводи заявника не свідчать про існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Косенко А.В., при розгляді заяви боржника, пов`язаної з виконанням судових рішень у даній справі.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд.

Додатково слід зазначити, що ухвалами Макарівського районного суду Київської області від 17.03.2021 року, 19.03.2021 року, 05.04.2021 року у задоволенні аналогічних заяв про відвід судді Макарівського районного суду Київської області А.В., Косенко було відмовлено.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 40 ЦПК України).

Оскільки під час розгляду заяви СПД ОСОБА_1 , про відвід судді Косенко А.В., передбачені законом підстави для відводу судді не встановлені, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 41, 260 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про відвід судді Макарівського районного суду Київської області Косенко Альони Василівни у даній справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Тандир