ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 708/1265/20
Провадження № 22-ц/821/616/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.,

секретаря Анкудінова О. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» про скасування догани, у складі головуючої судді Попельнюха А. О.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» про скасування догани.

Просив суд скасувати наказ генерального директора ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» № 6-ср від 03.08.2020 «Про оголошення догани» ОСОБА_1 .

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2021 року позов залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не з`явився в судове засідання повторно, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Не погоджуючись із ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2021 року, ОСОБА_1 , посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не розглянуто відповідь на відзив, подану через підсистему «Електронний суд» у електронній формі його представником ОСОБА_2 , якому він надав доручення у електронній формі за власним електронним цифровим підписом. Одночасно із цим не було взято до уваги його клопотання, подане в електронній формі через представника, про розгляд справи без його участі.

Зазначає, що про судове засідання 09 лютого 2021 року його повідомлено не було.

Вважає, що суд відмовився розглядати його справу з формальних міркувань, хоча спрощене провадження передбачає розгляд справи як правило без виклику сторін, тому розгляд справи без його участі не порушив би його прав, на відміну від залишення позову без розгляду, що фактично є відмовою в доступі до правосуддя з формальних міркувань.

18 березня 2021 року ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» подано відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просив суд відмовити повністю у задоволенні скарги позивача.

Зазначає, що дії позивача, а саме неодноразова неявка в судове засідання без поважних причин, в той час як позивач був належним чином повідомленим про обов`язковість його участі, час і місце судового засідання, що свідчить про свідоме ігнорування позивачем процесуальних правил.

Вважає, що суд першої інстанції діяв у дусі завдань цивільного судочинства, з урахуванням правових позицій Великої Палати Верховного Суду, Великої Палати Касаційного цивільного Суду та Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

До судового засідання ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, а представник відповідача ТОВ «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» Зубрицький П. В. подав клопотання про відкладення розгляду справи з підстав його перебування у відпустці.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Крім того, стороною відповідача подано відзив в якому викладена його позиція щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 та оскаржуваної ухвали суду. Також Товариство мало змогу направити до суду іншого представника юридичної особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були наявні в матеріалах справи.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, приведеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Стаття 43 ЦПК України чітко визначає права та обов`язки сторін по справі, а у ст. 44 ЦПК України вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише при розгляді справи по суті за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, а не в підготовчому засіданні.

Саме такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19) та від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17 листопада 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 грудня 2020 року на 14:00 год (а.с. 28).

10 грудня 2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою та неотриманням відзиву на позов від відповідача, на підтвердження чого надав листок непрацездатності (а.с. 33-34).

10 грудня 2020 року в судовому засіданні розгляд справи відкладено на 18 грудня 2020 року на 14:00 год (а.с. 139-140).

18 грудня 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки та подання заяв по суті справи, оскільки відзив на позов надійшов до суду 15 грудня 2020 року, копія якого ним не отримана (а.с. 60-61).

18 грудня 2020 року від ОСОБА_1 також надійшло клопотання про посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, в якому просив суд постановити ухвалу про посвідчення довіреності на представництво інтересів ОСОБА_1 у справі № 708/1265/20 ОСОБА_2 та додав до клопотання фотокопію довіреності (а.с. 67-69).

Судове засідання 18.12.2020 було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 на 28 січня 2021 року на 14:00 год. (а.с. 141).

Про відмову у посвідченні довіреності, згідно до поданого клопотання, позивача повідомлено не було, натомість про причини відмови в клопотанні про посвідчення довіреності зазначено лише в оскаржуваній ухвалі про залишення позову без розгляду.

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 під розписку повідомлено, що наступне судове засідання відбудеться 28 січня 2021 року о 14:00 год. (а.с. 66).

28 січня 2021 року ОСОБА_2 , як представником ОСОБА_1 , подано відповідь на відзив в якому просив відмовити в задоволенні відзиву по позов, позов задовольнити у повному обсязі, розглядати справу № 708/1265/20 без участі позивача та його представника. На підтвердження своїх повноважень ним було надано довіреність від ОСОБА_1 сформовану за допомогою системи «Електронний суд» (а.с. 131-134).

Згідно протоколу судового засідання від 28 січня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання про слухання справи без участі позивача та його представника, а її розгляд відкладено на 08 лютого 2021 року на 12:00 год у зв`язку із неявкою позивача (а.с. 141 а).

Проте, згідно оскаржуваної ухвали вказане клопотання не розглядалось з підстав того, що воно надійшло на адресу Чигиринського районного суду Черкаської області засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» від ОСОБА_2 , який ці документи підписав власним електронним цифровим підписом, в тому числі і довіреність на представництво інтересів, сформовано ОСОБА_2 , а не позивачем ОСОБА_1 , тобто суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не підтвердив свої повноваження щодо представництва інтересів ОСОБА_1

28 січня 2021 року ОСОБА_1 було надіслано судову повітку, в якій зазначено, що 08 лютого 2021 року о 12:00 год відбудеться наступне судове засідання у даній справі, проте суд не поінформував жодним чином про неналежне оформлення довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2 (а.с. 136).

Згідно довідки про причини повернення, ОСОБА_1 не отримав судову повістку про виклик в засідання на 08 лютого 2021 року о 12:00 год з підстав відсутності адресата за вказаною адресою (а.с. 147-148).

Отже, залишаючи позов без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання, суд першої інстанції вважав виконаними вимоги ч. 1 ст. 357 ЦПК України, проте, не погоджуючись з приведеними висновками, апеляційний суд враховує наступне.

У п. 15.15 частини першої розділу VIIІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.

У подальшому у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС) Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «ГолосУкраїни» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Наказом Державної судової адміністрації України від 22 грудня 2018 року № 628 запроваджено тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України, під час якої місцеві та апеляційні суди у ході тестового режиму експлуатації підсистеми зобов`язано дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 у відповідній редакції (далі - Положення №30).

Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом Державної судової адміністрації України.

За визначеннями, наведеними у пп. 14, 16 п. 1 Положення №30, електронний документ - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в автоматизованій системі документообігу суду для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан «Оригінал» такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства (п. 5 розділу ХІ Положення № 30).

Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД (електронний документ) та ЕКПД (електронна копія паперового документу). Суди та органи системи правосуддя приймають подані електронні документи як оригінали документів, а електронні копії паперових документів, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки (п. 6 розділу ХІ Положення № 30).

З аналізу наведених норм слідує, що надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет. Водночас здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) за відсутності власного електронного підпису неможливо. Тому усі документи, що надійшли до суду саме через зазначений сервіс вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису.

З матеріалів справи, а також із системи Д-3 вбачається, що ОСОБА_1 , має відповідний електронний кабінет та отримує процесуальні документи через систему «Електронний суд».

Крім того, ОСОБА_2 , подаючи до суду через систему «Електронний суд» відповідь на відзив разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, надав довіреність від ім`я позивача створену також в даній системі.

Розділ «Довіреності» Бази знань ЄСІТС містить інформацію щодо наявності так званих електронних довіреностей, які користувач надав іншим користувачам електронного кабінету, а також які були надані користувачу іншими користувачами електронного кабінету.

Електронна довіреність надається лише зареєстрованому користувачеві електронного кабінету. Функціонал електронних довіреностей має на меті надання прав доступу до інформації, що міститься в електронному кабінеті. Для того, щоб надати електронну довіреність, потрібно натиснути «Створити довіреність», вибрати «Представника», після заповнення даних «Представника» РНОКПП/ЄДРПОУ необхідно обрати права доступу, а саме: Перегляд, Редагування, Подання, Передоручення.

З викладеного вбачається, що електронна довіреність створюється особою, яка і надає повноваження щодо її представництва у своєму електронному кабінеті. При цьому, особа, яка отримала право на представництво отримує право доступу до інформації, що міститься в електронному кабінеті та можуть приєднати відповідну довіреність до поданих ними, як представниками, заяв, клопотань в підтвердження своїх повноважень, що і було здійснено ОСОБА_2 подаючи відповідь на відзив.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, та прийшов до передчасного висновку про залишення без розгляду позовної заяви, не прийнявши до уваги клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи без участі позивача та його представника, та наявності повторності у діях позивача.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень п. 3 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Отже, ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2021 року про залишення без розгляду позовної заяви у даній справі, слід скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2021 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ДР. РЕДДІ`С ЛАБОРАТОРІЗ» про скасування догани, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Текст постанови складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак