Справа №949/1330/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця у порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференцзв`язку справу за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Воронюк К.Ю. звернулася до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовом до Дубровицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 та з врахуванням заяви про відкликання позовної заяви в частині встановлення факту родинних відносин, просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . За життя 20 квітня 1999 року нею був складений, яким вона все своє майно, заповіла своєму онуку - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцем першої черги після його смерті є його мати ОСОБА_3 . Проте нещодавно позивач дізналась, що мати ОСОБА_4 - ОСОБА_3 спадщину не прийняла і наміру оформляти її на себе не має. Будучи спадкоємцем п`ятої черги, вона виявила бажання реалізувати своє право на спадкування майна після смерті свого двоюрідного брата ОСОБА_4 та звернулась до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Чубая О.С. із заявою про прийняття спадщини. Однак, через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини їй було відмовлено.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали із підстав, викладених у позові.

До початку розгляду справи від третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява, у якій вона просить справу розглянути без її участі. Також у заяві вказує, що наміру приймати спадщину після смерті свого сина - ОСОБА_4 не має і проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від представника відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 2003 року судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно заповіту, посвідченого 20 квітня 1999 року, державним нотаріусом Дубровицької районної державної нотаріальної контори Рівненської області, ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму онуку - ОСОБА_4 (а.с.11).

На підставі розпорядження голови Дубровицької райдержадміністрації №182 від 28 травня 2004 року, ОСОБА_5 було видано державний акт серії ЯБ №066386 на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, площею 2,63 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.8-9).

Родинні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 квітня 1970 року, де зазначено, що матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_6 (а.с.39), яка згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України №9 від 15 листопада 2019 року є дочкою ОСОБА_5 (а.с.16). Крім того, з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 08 жовтня 1997 року встановлено, що ОСОБА_6 після укладення шлюбу, змінила своє прізвище на " ОСОБА_7 " (а.с.43).

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 21 лютого 2017 року (а.с.40).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_3 (а.с.39, 43).

Однак, відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №63882228 від 11 березня 2021 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась (а.с.80).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою спадкодавця та спадкоємцем п`ятої черги після смерті ОСОБА_4 (а.с.12, 13, 15).

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до статті 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як на підставу позовних вимог, позивач у позовній заяві вказує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки тільки нещодавно їй стало відомо, що мати ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем першої черги за законом не прийняла спадщину після його смерті.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18).

Враховуючи викладене, суд вважає доводи позовної заяви про те, що що шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, оскільки тільки нещодавно їй стало відомо, що мати ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем першої черги за законом не прийняла спадщину після його смерті, не можуть бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, адже невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину не є поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а інших поважних причин для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивач не навела, а тому у задоволенні позовних вимог, слід відмовити

Керуючись ст.ст.1223, 1233, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 14 лютого 1997 Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: Дубровицька міська рада, вул.Воробинська, 4, м.Дубровиця Рівненської області, .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер, а також серія та номер поспорту невідомі.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.