Справа №265/1563/21
Провадження №2/265/771/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Яшкові М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/1563/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, обґрунтовуючи його тим, що він з 29 березня 2017 року зареєстрований та мешкає у кв. АДРЕСА_1 , у якій також зареєстрований ОСОБА_2 , який, натомість, з 2018 року не мешкає у такому житловому приміщенні, оскільки переїхав постійно жити до Російської Федерації. З того часу позивач змушений за відповідача нести витрати за житлово-комунальні послуги та виконувати обов`язки, пов`язані із утриманням такого житла. Ще у 2018 році ОСОБА_2 надав нотаріально засвідчену заяву про згоду на зняття його з реєстраційного обліку з АДРЕСА_2 , оскільки просив поставити відмітки у всіх документах про зняття його з реєстраційного обліку з видачею аркушів вибуття. На підставі викладеного просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_3 .

У судове засідання позивач, ОСОБА_1 , не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, задовольнивши при цьому заявлені ним позовні вимоги повністю.

Від відповідача, ОСОБА_2 , електронною поштою на адресу суду надійшла заява, де ОСОБА_2 вказував, що він дійсно не мешкає по АДРЕСА_4 , оскільки звідти разом зі своєю родиною переїхав до Російської Федерації у 2018 році та не збирається повертатися до України, тому подав нотаріально засвідчену заяву про згоду на зняття його з реєстрації. На підставі переліченого просив суд розглянути без його участі справу та позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_3 , він повністю визнавав та проти їх задоволення не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 , наданим ЖКП «Азовжитлокомплекс», вбачається, що у кв. АДРЕСА_5 зареєстровані з 4 серпня 2000 року ОСОБА_2 та з 29 березня 2017 року ОСОБА_1 , а вказане житлове приміщення було надано на підставі ордеру № 57 від 16 травня 2011 року.

Вказане також підтверджується паспортними даними відповідача ( НОМЕР_2 ) та відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 29 грудня 2020 року щодо місця реєстрації ОСОБА_2 .

Відповідно до заяви від 11 вересня 2018 року, посвідченої нотаріусом Ростовського-на-Дону нотаріального округу та зареєстрованої у реєстрі № 61/141-н/61-2018-3-527, вбачається, що ОСОБА_2 надав свою згоду на зняття його з реєстраційного обліку місця проживання у гуртожитку АДРЕСА_6 .

При цьому суд зазначає, що на підставі акту від 11 березня 2021 року КСН «Жемчужний» вбачається, що фактично в кв. АДРЕСА_5 за свідченнями сусідів по вказаному будинку мешкає один ОСОБА_1 , що також підтверджується довідкою про склад родини від 11 березня 2021 року, складеної КСН «Жемчужний».

Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу України наймач або члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад 6 (шість) місяців.

Суд на підставі досліджених доказів встановив, що фактично протягом останніх 3-х років у кв. АДРЕСА_5 відповідач, ОСОБА_2 , не мешкає без поважних причин, оскільки переїхав на постійне проживання до Російської Федерації.

За таких обставин, встановлених в судовому засіданні, на підставі зазначених норм права суд дійшов висновку, що відповідач, залишаючись зареєстрованим у кв. АДРЕСА_5 , однак не користуючись таким житловим приміщенням понад шість місяців без поважних причин, є таким, що втратив право користування таким житлом.

На підставі переліченого позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування кв. АДРЕСА_5 .

Згідно із ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягає стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування кв. АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 908 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 7 квітня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований в АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_4 (гуртожиток 2).

Суддя