КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Яцишин Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Яцишин Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

02.12.2020 року представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №10042, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 12.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "УМ Факторинг" заборгованості у розмірі 9 456 грн. 00 коп. (а.с. 12-16).

При цьому, в обґрунтування заяви про забезпечення позову у запропонований в ній спосіб, позивач посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що належні йому грошові кошти будуть безпідставно стягнуті на користь відповідача, і він, як наслідок, не зможе захистити або поновити свої права у межах даного судового провадження без нових звернень до суду (а.с. 34-37).

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року заяву задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. № 10042 від 12.10.2020 року у виконавчому провадженні № 63519023 (а.с. 39,40).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Так, в обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, постановляюючи оскаржувану ухвалу, не навів жодного обгрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням, та, як наслідок, порушив права АБ "Укргазбанк" як стягувача у виконавчому провадженні.

При цьому, зазначає, що заява про забезпечення позову подана позивачем з порушенням правил підсудності, встановлених положеннями ЦПК України (а.с. 45-48).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.01.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 62, 63).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.02.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 69, 70).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.03.2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 75).

Учасники справиу судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення позивача з даним позовом слугувало те, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса було вчинено за відсутністю документів, які підтверджують безспірність заборгованості.

За вказаних обставин, позивач, заявляючи вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, звернувся до суду з заявою про забезпечення свого позову, оскільки, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що належні йому кошти будуть стягнуті на користь відповідача, а він, у свою чергу, не зможе захистити або поновити свої права у межах даного судового провадження без нових звернень до суду.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 6 ч. 1. ч. 3 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

У свою чергу, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, у таких немайнових спорах має досліджуватися, зокрема, чи зможе позивач ефективно захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 року у справі № 910/11857/20.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доведеності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову, та зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову з предметом позову немайнового характеру, адже з огляду на факт пред`явлення оспорюваного виконавчого напису до виконання та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документу, а також у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи виконавцем буде примусово стягнуте належне йому майно, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що, як наслідок, істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Посилання апелянта на подання позивачем заяви про забезпечення позову з порушенням правил підсудності, встановлених положенням ЦПК України, колегія суддів відхиляє, адже вказані обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг" - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМ Факторинг", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Яцишин Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 05 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська