КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 761/9413/20
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7341/2021
У Х В А Л А

8 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року (суддя Чередніченко Н.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV), третя особа: Офіс Генерального прокурора про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду 29 березня 2021р. ОСОБА_1 направив до Голосіївського районного суду міста Києва апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення отримав 22 березня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом без повідомлення учасників справи, згідно супровідного листа копія рішення суду 31 серпня 2020 року була направлена на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві (с.с.127), однак 10 вересня 2020 року конверт повернувся до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною 1 статті 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Матеріали справи не містять повідомлення ОСОБА_1 про зміну місця свого перебування, тому направлення судом копії рішення за адресою, яка зазначена ним у позовній заяві, є правомірним, і відповідно до положень ст. 131 ЦПК України вважається, що копія рішення позивачу є доставленою 10 вересня 2020 року, а відтак право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України позивач мав у разі подання апеляційної скарги до 10 жовтня 2020 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи

України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

Згідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відбуває покарання у місцях позбавлення волі, тобто обмежений у повній мірі здійснювати дії по захисту своїх прав та інтересів, 15 лютого 2021 року йому повторно направлено копію рішення суду, яка отримана 4 березня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.135),апеляційна скарга направлена до суду 29 березня 2021 року, тому вважаю за можливе поновити позивачу строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Однак, до апеляційної скарги не доданий документ про оплату судового збору, а ОСОБА_1 подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у підтвердження чого до вказаного клопотання додана копія посвідчення, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зокрема, статтею 22 цього Закону визначено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

При цьому перелік встановлених законодавством пільг учасникам бойових дій визначений статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання інформації

недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, та відшкодування моральної шкоди, який не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позивачем апеляційної скарги у цій справі підлягає сплаті.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 були заявлені вимога майнового характеру (про стягнення моральної шкоди) та дві вимоги немайнового характеру (про визнання інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача; про зобов`язання спростування недостовірної інформації).

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання фізичною особою позовної заяви про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи становить: за вимоги немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за вимоги про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 1 січня 2020р. прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 102грн.

Таким чином, з урахуванням ціни позову, судовий збір за подання позовної заяви підлягав оплаті у сумі 16 681грн 60коп. (15 000 + 840,8х2)

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір за подання даної апеляційної скарги становить 25 022грн 40коп.

Таким чином, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 25 022грн 40коп. та направити на адресу апеляційного суду оригінал документу, що підтверджує оплату.

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок UA0026010

- отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101

- банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

-

- код банку отримувача 899998

- код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись статтями 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV), третя особа: Офіс Генерального прокурора про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації, та відшкодування моральної шкоди.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського

районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня вручення копії ухвали для надання документів про оплату судового збору.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя