Ухвала

08 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 757/30646/18

провадження № 61-3802ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Індикатор-7», Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності

в порядку спадкування та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Київської міської ради, в якому просила: визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила: змінити черговість права на спадкування ОСОБА_1 , з третьої черги спадкування за законом на другу чергу спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня

2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Індикатор-7», Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування, відмовлено.

09 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва

від 10 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 10 лютого 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 12 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху

з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати уточнену касаційну скаргу з зазначенням підстав (підстави) касаційного оскарження, надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та доплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

05 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 березня 2021 року, уточнена касаційна скарга та квитанція про доплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме клопотання про допит свідків (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник посилається на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження.

Однак, Верховний Суд не бере до уваги дане посилання, оскільки відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд

є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу,

а заявник не виконала дану умову.

У касаційної скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва

від 10 липня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.

Оскільки у клопотанні не наведено достатніх обґрунтованих підстав, які

б були підтверджені доказами та за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Індикатор-7», Перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва

від 10 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 10 лютого 2021 року.

Витребувати з Святошинського районного суду міста Києва вищевказану цивільну справу (№ 757/30646/18).

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 липня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 10 травня 2021 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих

до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник