Ухвала

06 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 362/3163/20

провадження № 61-1473ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Васильківського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до депутата Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області ОСОБА_1, Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що в ІНФОРМАЦІЯ_4 на офіційній Інтернет-сторінці Глевахівської селищної громади в соціальній мережі Facebook зі свого особистого акаунту відповідач ОСОБА_1 розмістив статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (посилання на публікацію - ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Ту саму статтю ОСОБА_1 також розмістив на його персональному каналі в YouTube, що є надзвичайно популярним відеохостингом, який надає послуги розміщення відеоматеріалів (посилання на публікацію ІНФОРМАЦІЯ_3 Позивач стверджує, що за допомогою вказаних статей ОСОБА_1 розповсюдив недостовірну інформацію в мережі Інтернет щодо нього, чим грубо порушив його немайнові права та інтереси. Поширену відповідачем інформацію позивач вважає недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, оскільки жодних доказів правдивості викладених тверджень у статті не наведено. Вказуючи на те, що у своїй публікації автор необґрунтовано, безпідставно і привселюдно стверджує про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, позивач стверджує, що поширена про нього інформація є негативною, недостовірною, ганьбить його честь й завдає непоправної шкоди діловій репутації. Вказане позивач визначив як стресову ситуацію, що психологічно травмує (здатна спричинити страждання) та спричиняє йому моральну шкоду. На підставі наведеного просив визнати недостовірними і такими, що принижують честь, гідність та його ділову репутацію відомості, опубліковані ОСОБА_1 у статті від ІНФОРМАЦІЯ_4 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на офіційній Інтернет-сторінці Глевахівської селищної громади в соціальній мережі Facebook та його персональному YouTube-каналі, зобов`язати ОСОБА_1 у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію про нього у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом опублікування на офіційній Інтернет-сторінці Глевахівської селищної громади в соціальній мережі Facebook та YouTube-каналі статті із її спростуванням, зобов`язати Глевахівську селищну раду Васильківського району Київської області розмістити вищевказане спростування на офіційній Інтернет-сторінці Глевахівської селищної ради в соціальній мережі Facebook та стягнути з ОСОБА_1 на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 35 000,00 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недостовірною і такою, що порочить гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_2 вищевказану інформацію, поширену ОСОБА_1 , зобов`язано ОСОБА_1 протягом 30 днів з дати набрання законної сили судового рішення за власний рахунок спростувати вищезазначену інформацію шляхом розміщення в мережі Інтернет на інтернет-сторінці Глевахівської селищної громади в соціальній мережі Faсеbоок відповідного повідомлення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди та 2 942,80 грн судових витрат, в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що розповсюджені відповідачем висловлювання за своїм характером та змістом є повідомленням про факти і не можуть бути визнанні оцінюючими судженнями, тому з урахуванням статті 29 Конституції України вважав позовні вимоги обґрунтованими.

ОСОБА_1 у січні 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції у новому складі суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків до 11 березня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання цієї ухвали. Зокрема запропоновано заявнику надати нову редакцію касаційної скарги, в якій навести обов`язкові підстави касаційного оскарження, передбачених статтею 389 ЦПК України.

У строк визначений в ухвалі на адресу Верховного Суду надійшли матеріали про усунення недоліків, а саме уточнена редакція касаційної скарги ОСОБА_1 .

В уточненій редакції касаційної скарги заявник просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку загального провадження.

Як підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 369/1052/16-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 658/1795/17-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 757/4403/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 757/22307/17-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 207/1161/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, витребувано матеріали справи № 362/3163/20 з суду першої інстанції, надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2020 року у справі, в якому посилається на положення статті 436 ЦПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що постановами державного виконавця від 29 березня 2021 року відкрито виконавчі провадження: № 64972041 та № 64972159 з виконання оскаржуваного рішення, постановою державного виконавця від 29 березня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що на думку заявника, позбавляє його нормальних умов побутового існування, отже існує об`єктивна необхідність у зупиненні виконання рішення.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України, за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Ураховуючи що заява ОСОБА_1 не містить достатніх підстав для зупинення виконання рішення Васильківського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Васильківського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року слід відмовити.

Керуючись статтею 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заявиОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Васильківського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до депутата Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області ОСОБА_1, Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик