____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2578/21
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

08.04.2021 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Південний», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Буракова Олександра Ігорівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Південний», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Буракова Олександра Ігорівна, якою просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 19, вчинений 14.01.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І., щодо стягнення заборгованості у розмірі 32356,03 грн. за Кредитним договором № IS KP 1244551 B1 від 18.04.2017 року та витрати стягувача на оплату послуг нотаріуса по вчиненню виконавчого напису у сумі 1500 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , встановлено наступне.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Звертаючись із позовною заявою до Київського районного суду м.Одеси, позивач визначив підсудність даної цивільної справи відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, суд не погоджується з таким визначенням підсудності позивачем з огляду на наступне.

Позивач у позові вказує, що між ним, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» було укладено кредитний договір. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. було вчинено виконавчий напис № 19 виданий 14.01.2019 року у зв`язку з боргом за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний». Проте, позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було перевірено безспірність вимог стягувача, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно ч.12.ст.28 ЦПК України передбачено підсудність за вибором позивача, зокрема позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюється їхні функції, належить стягувачу.

Однак, в даному випадку встановлено, що виконавче провадження відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Михайловським С.В., тому на дані відносини розповсюджується ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

При дослідженні документів, доданих до позовної заяви було встановлено наступне:

-із копії паспорта позивача ОСОБА_1 вбачається, що зареєстроване місце його проживання зазначено -

АДРЕСА_1 .

-із копії вимоги приватного виконавця від 01.12.2020 року вбачається, що виконавче провадження № 58227074 від 29.01.2019 року відкрито за зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та призначено проведення опису та арешту майна за адресою: АДРЕСА_1 .

-Адресу листування між приватним виконавцем та боржником зазначено АДРЕСА_1 , також в позовній заяві позивачем зазначено, що він мешкає - АДРЕСА_1

На підставі викладеного, можливо зробити висновок, що приватним виконавцем було у відповідності з законом відкрито виконавче провадження за зареєстрованим місце проживанням боржника - АДРЕСА_2 , що відповідає вимогам ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження стягувача ( відповідача), а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

З огляду на вищевикладене, вважаю за можливе передати дану цивільну справу за підсудністю до Золочівського районного суду Львівської області (80700, Львівська обл., Золочівський район, місто Золочів, вул. Січових Стрільців, 24) за місцем виконання виконавчого напису (місцем проживання позивача - боржника).

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 28, 30, 31, 32, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Південний», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Буракова Олександра Ігорівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд Золочівському районному суду Львівської області (80700, Львівська обл., Золочівський район, місто Золочів, вул. Січових Стрільців, 24).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.04.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.