Справа № 219/801/21
Провадження № 2/219/1222/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 квітня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Архипенка К.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №219/801/21

за позовною заявою ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 ,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

I.Стислий виклад позиції учасників справи

1. ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з виселенням із житловому будинку без надання іншого жилого приміщення.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-6692. Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстрований Відповідач, який є її колишнім чоловіком, та який зловживає алкогольними напоями, створює конфліктні ситуації, пошкоджує особисті речі позивача, вчиняє безпідставні сварки, наносить тілесні ушкодження позивачу і не приймає участі в сплаті за комунальні послуги. Вказує, що наразі розглядається у місцевому органі поліції міста Бахмут Донецької областіпитання по факту неправомірних дій відповідача, які мали місце 10 січня 2021 року, в ході яких позивачу були нанесені тілесні ушкодження та погрози в стані алкогольного сп`яніння розправою, що створює перешкоди у здійсненні нею права користування своєю власністю, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з вищезазначеним позовом. Згодом представник позивача позовні вимоги уточнила та просила суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, АДРЕСА_1 .

II.Процесуальні дії у справі

3.Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та судовий розгляд постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08 годину 30 хвилин 22 лютого 2020 року.

4.Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року підготовче засідання відкладене у зв`язку з неявкою відповідача.

ІІІ. Заяви, клопотання

5.Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

6.Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у заяві по суті спору позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував. У відповідності до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

7.З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

IV. Установлені судом фактичні обставини

8.У відповідності до домової книги для реєстрації громадян, проживаючих у будинку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15-17).

9.Згідно відповіді Бахмутської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.55).

10.Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду від 13 серпня 2020 року, справа №219/5157/20, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 13 липня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції, актовий запис №219, розірвано (а.с.7-8).

11.Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-669, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5232978 від 28 жовтня 2004 року та технічного паспорту «Артемівське бюро технічної інвентаризації», власницею будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.10-13).

12.Відповідно до відповіді Бахмутського РВП в Донецькій області від 06 квітня 2021 року, встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2021 році зверталась з заявами до Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: про те, що колишній чоловік ОСОБА_2 за місцем проживання влаштував сварку та висловлювався нецензурною лайкою в її адресу. Дане звернення було зареєстровано до журналу ЄО № 621 від 10 січня 2021 року та за результатами розгляду прийняті рішення згідно Закону України «Про звернення громадян». 13 січня 2021 року про те, що колишній чоловік ОСОБА_2 за місцем проживання влаштував сварку та висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, а також спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження. Дане звернення було зареєстровано до журналу ЄО № 849, 850 від 13 січня 2021 року та за результатами розгляду прийняті рішення згідно Закону України «Про звернення громадян». За даним фактом відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне порушення за ст. 173-2 КУпАП України. Також повідомлено, що 12 березня 2021 до Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області надійшло письмо з Артемівської місцевої прокуратури із зверненням ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності співмешканця ОСОБА_2 , який 10 січня 2021 року спричинив тілесні ушкодження у ході конфлікту. Вище вказане звернення було зареєстровано до журналу ЕО № 5368 від 12.03.2021 та прийнято рішення про відкриття кримінального провадження за № 0000198 від 12 березня 2021 року за ч.1 ст. 125 КК України (а.с.57).

V.Оцінка суду

13.Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

14.Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 Цивільного кодексу України ).

15.Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

16.У постанові від 13 жовтня 2020 року у справі №447/455/17 Великої Палати Верховного Суду висловила наступну правову позицію.

17.Принципи застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, викладені у рішеннях ЄСПЛ, виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві.

18.У даному випадку спір виник між власником житлового будинку, яка є одночасно і його користувачем, та користувачем цього будинку з приводу користування вказаним житлом після припинення шлюбу з власником будинку.

19.При розгляді питання про припинення права користування колишнього члена сім`ї власника житла суди мають брати до уваги як формальні підстави, передбачені статтею 406 ЦК України, так і зважати на те, що сам факт припинення сімейних відносин із власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням та вирішувати спір з урахуванням балансу інтересів обох сторін.

20.Хоча законодавець при прийнятті ЦК України не визначив особливостей застосування норм ЦК України до житлових правовідносин у цілому, але відносини, які регулюються ЖК УРСР, переважно є цивільно-правовими й мають регулюватися саме нормами ЦК України. ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше в часі, ніж ЖК УРСР, а тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України. при розгляді питання про припинення права користування колишнього члена сім`ї власника житла, суди мають приймати до уваги як формальні підстави, передбачені статтею 406 ЦК України, так і зважати на те, що сам факт припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, та вирішувати спір з урахуванням балансу інтересів обох сторін.

21.Положення статті 406 ЦК України у спорі між власником та колишнім членом його сім`ї з приводу захисту права власності на житлове приміщення, можуть бути застосовані за умови наявності таких підстав - якщо сервітут був встановлений, але потім припинився. Однак встановлення такого сервітуту презюмується на підставі статті 402, частини першої статті 405 ЦК України.

22.Аналіз ст. 152, 156, 162 ЖК УРСР дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника квартири користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за умови, що така особа є членом сім`ї власника житлового приміщення, власник житлового приміщення надавав згоду на вселення такої особи, як члена сім`ї.

23.У частині першій статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

24.У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту. Сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

25.Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.ч.1, 2 ст.405 Цивільного кодексу України).

26.У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 753/481/15-ц (провадження № 6-13113цс16), від 09 жовтня 2019 року у справі № 695/2427/16-ц, (провадження № 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 523/12186/13-ц (провадження № 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

27.При розгляді справи по суті необхідно звернути увагу на баланс інтересів сторін спору, з огляду на те, що ОСОБА_2 вселився зі спірного житла в інше та зареєстрований у квартирі зі згоди власника ОСОБА_1 , як член її сім`ї, а тому він у встановленому законом порядку набув права користування вказаною квартирою.

28.Суд урахував вимоги ОСОБА_1 про визнання припиненим права користування спірним житлом на предмет пропорційності переслідуваній легітимній меті у світлі статті 8 Конвенції. Вважає, що припинення права користування відповідача спірним житлом відповідає такій пропорційності, з огляду на те, що між сторонами спору склалися вкрай неприязні стосунки, відповідач не прживає в цьому житлі і має інше міце проживання, має постійне зареєстроване місце проживання позивачка згідно матеріалів справи окрім спірної квартири іншого житла не має.

29.Водночас, встановивши, що права позивачки порушені у контексті статті 8 Конвенції, необхідно зазначити, що порушено і її права, як власниці житлового приміщення, гарантовані також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

30.Необхідно дотримуватися балансу захисту права власності позивачки, з якою після розірвання шлюбу залишився проживати син, тому відповідач як колишній член її сім`ї втратив право на користування будинком, оскільки він вже не є членом її сім`ї, не зареєстрований у спірному житловому будинку.

31.Таким чином, у справі, що переглядається, інтереси позивачки, як власника житла та користувача цим житлом, перевищують інтереси колишнього члена сім`ї, у якого припинилися правові підстави користування чужим майном, та який забезпечений іншим житловим приміщенням,.

32.Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не є власником спірного будинку, у спірному будинку не проживає, обслуговуванням будинку не цікавиться, його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

VI.Розподіл судових витрат між сторонами

16. Відповідно до ст.141, 142 ЦПК України ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача і стягнути з останнього до державного бюджету 50 відсотків установленого розміру судового збору.

З огляду на викладене та керуючись статтями ст. 5, 7, 12, 13, 76, 141, 142, 263, 264, 265, 272 ЦПК, суд

у х в а л и в:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 50 відсотків сплаченого судового збору згідно квитанції 0.0..1 від 30 січня 2021 року, що становить 454, 00 грн.

4.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП не відомо), проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Т.В. Давидовська

08.04.2021