Р. С. З. № 60
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

07 квітня 2021 року Суддя Маньківського районного суду, Черкаської області В.Л. Маренюк, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади Маньківського району Черкаської області та ОСОБА_2 про продовження строку на прийняття спадщини визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про продовження строку на прийняття спадщини визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Крачківка, Маньківського району, Черкаської області у віці 88 років померла баба позивача по батькові ОСОБА_3 , про що 06.09.2013 року складено відповідний актовий запис за № 11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06.09.2013 року Крачківською сільською радою Маньківського району Черкаській області.

Довідка виконавчого комітету Іваньківської сільської ради с. Крачківка Маньківського району Черкаської області від 03.12.2020 року № 19 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 .

Також, дана довідка підтверджує, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 являються внуки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Спадкоємцем за заповітом являється внук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дана довідка інформує, що заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений виконкомом Крачківської сільської ради 13.10.2009 року, реєстраційний номер 25, не змінено і не скасовано.

За життя баба позивача по батькові ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 13.10.2009 року виконавчим комітетом Крачківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №25, яким заповіла позивачу належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , присадибну земельну ділянку площею 0,33га, все рухоме і нерухоме майно.

Тобто, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Батько позивача (син спадкодавиці) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 60 років в селі Крачківка, Маньківського району, Черкаської області, про що 27.02.2007 року складено відповідний актовий запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно 20.01.2021 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Разом з тим, інші спадкоємці за законом, вказані у довідці виконавчого комітету Іваньківської сільської ради с. Крачківка Маньківського району Черкаської області від 03.12.2020 року № 19 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надали письмові заяви, якими повідомляють, що відмовляються та не претендують на спадщину, яка відкрилась після смерті баби ОСОБА_3 .

Інша спадкоємиця за законом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Крачківка Маньківського району Черкаської області, згідно записів погосподарської книги вибула з села 20.08.1988 року, що підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Іваньківської сільської ради с. Крачківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області від 08.12.2020 року № 369.

Крім того, в даному випадку здійснюється спадкування за заповітом, який має пріоритет над спадкуванням за законом, разом з тим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спадщини не приймали, заяв про прийняття спадщини не подавали, тобто є такими, що спадщину не прийняли у відповідності до ч.1 ст.1272 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось заповідане позивачу спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Іваньківської сільської ради с. Крачківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області від 08.12.2020 року № 362.

Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_3 , сторінка 65, за ОСОБА_3 значиться житловий будинок та неприватизована земельна ділянка розміром 0,33га по АДРЕСА_1 .

При цьому, АДРЕСА_1 згідно Рішення Крачківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 19.02.2016 року № 6-1/VІІ «Про перейменування назв вулиць та провулку в селі Крачківка» відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки».

Разом з тим, як виявилось, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.

29.01.2021 року позивач через представника звернувся до приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 .

Згідно листа за вих. № 97/02-31 від 29.01.2021 року приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2021 року.

Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній майно мотивована тим, що формально спадкоємцем пропущено термін для прийняття спадщини, при цьому відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу загалом за таких обставин виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Так, нотаріусом повідомлено, що 29.01.2021 року приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., розглянуто заяву представника заявника про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав бабці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи. На момент звернення спадкова справа та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину на ім`я та від імені ОСОБА_3 були відсутні.

Представником спадкоємця повідомлено, що документ, який посвідчує право власності померлої на зазначене нерухоме майно у спадкоємця відсутній і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо.

Також, нотаріусом повідомлено, що згідно статті 1268 п. 3 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформації, виданої виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області 03 грудня 2020 року за № 19, спадкодавець по день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Інші особи зі спадкодавцем не проживали та зареєстровані не були.

Відповідно статті 1269 п. 1 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно статті 1270 п. 1 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За даною постановою нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній майно у зв`язку з тим, що формально спадкоємцем пропущено термін для прийняття спадщини, при цьому відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу загалом за таких обставин виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

У зв`язку з такими обставинами вимушений звертатись до суду з даним позовом, та на обґрунтування позовних вимог вважає за необхідне зазначити наступне.

Після смерті баби ОСОБА_3 позивач не подавав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, опікувався будинком, який баба заповіла позивачу, проживаючи поряд та здійснюючи всі дії по утриманню спадкового майна. Постійне місце проживання позивача зареєстроване у будинку АДРЕСА_2 , постійне місце проживання баби було зареєстровано у будинку АДРЕСА_1 . Фактично ці домоволодіння знаходяться по сусідству, позивач постійно опікувався бабусею, тому позивач думав, що прийняв спадщину по факту проживання та вступу в управління спадщиною, однак виявилось, що помилився у цих обставинах внаслідок необізнаності з такими тонкощами. Разом з тим, за наявних обставин відсутності інших спадкоємців та факту наявності заповітного розпорядження спадкодавця, яким вона висловила своє волевиявлення, вважає, що позивач має право на спадкування заповіданого позивачу майна, поза як воля спадкодавця, викладена у заповіті є прямою вказівкою та підставою для оформлення спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, за наявними обставинами вбачається, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок відсутня можливість оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Так, згідно п.п.4.12 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. У відповідності до пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів що посвідчують право власності спадкодавця на майно.

Відповідно п.3 глави 17 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальних дій, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва, тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі, коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва, тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Згідно п.п.4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що спадкова справа не заведена, тобто, інші спадкоємці, які могли б заявити права на спадкування за наявною інформацією відсутні.

Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Іваньківської сільської ради с. Крачківка Маньківського району Черкаської області від 03.12.2020 року № 19, у заповіті від імені ОСОБА_3 , посвідченому виконавчим комітетом Крачківської сільської ради 13.10.2009, за №25, у постанові приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Черкаської області Завірюхи О.В., від 29.01.2021 року, з урахуванням заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інформації про вибуття (відсутність) ОСОБА_2 , наведеної у довідці виконавчого комітету Іваньківської сільської ради с. Крачківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області від 08.12.2020 року № 369, вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Крачківка, Маньківського району, Черкаської області, є лише ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, позивач по справі.

Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійній, однак за життя вона не встигла отримати на нього правовстановлюючий документ, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно.

Як зазначено вище, наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Іваньківської сільської ради с. Крачківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області від 08.12.2020 року № 362, за якою згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_3 , сторінка 65, за ОСОБА_3 значиться житловий будинок та неприватизована земельна ділянка розміром 0,33га по АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.02.2021, відомості про реєстрацію прав власності на будинок АДРЕСА_1 відсутні.

09.12.2020 року Приватним підприємством "Уманський центр технічної інвентаризації" на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 .

Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок з прибудовою та погребом збудовано у 1950 році.

22.02.2021 року за № 215 відділом містобудування, архітектури, комунальної власності, земельних відносин та ЖКГ Іваньківської сільської ради надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил.

Згідно даного висновку, відділ містобудування, архітектури, комунальної власності, земельних відносин та ЖКГ Іваньківської сільської ради не заперечує щодо визнання права власності на збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Слід також зазначити, що відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується згідно погосподарського обліку сільської ради за покійною особою.

Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно.

Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1950 році.

У 1950 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Тобто, у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом., що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/297/21 за позовом ОСОБА_1 до Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади Маньківського району Черкаської області та ОСОБА_2 про продовження строку на прийняття спадщини визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 14 квітня 2021 року о 10 годині 15 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 14 квітня 2021 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 14 квітня 2021 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У разі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.сourt.gov.ua/sud2312.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя В. Л. Маренюк