Провадження № 2/369/1034/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Новіцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2010 року. За час шлюбу подружжям у спільну сумісну власність було придбано двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , автомобіль Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , автомобіль Mercedes-Вenz, д/н НОМЕР_2 .

За таких обставин позивач заявила вимогу про поділ вказаного спільного майна подружжя в такому порядку, а саме виділити позивачу двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 та виділити відповідачу однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , автомобіль Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , автомобіль Mercedes-Вenz, д/н НОМЕР_2 ..

У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.02.2010 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.02.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 ..

26.11.2014 року за відповідачем зареєстровано автомобіль марки Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_2 , 1998 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 Центр ДАІ 5603.

09.06.2016 року укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. Власником вказаної значиться позивач.

04.12.2018 року за відповідачем зареєстровано автомобіль марки Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 3246.

02.03.2020 року укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 39,0 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м. Власником вказаної значиться відповідач.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 Сімейного кодексу України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ч. 1, 3 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України вказано, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Змістом ч. 1, 2 ст. 68 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано, що:

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

В ст. 368 Цивільного кодексу України вказано, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що майно, яке набуте сторонами під час шлюбу - є спільним сумісним майном позивача та відповідача, та відповідно підлягає поділу між ними в порядку, вказаному в позовній заяві, а тому позов підлягає задоволенню, і слід у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., виділити ОСОБА_2 однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 39,0 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м.; автомобіль марки Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_2 , 1998 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; автомобіль марки Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 ; Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м.; однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 39,0 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м.; автомобіль марки Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_2 , 1998 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; автомобіль марки Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 .

Згідно ст. 142 ЦПК України У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 65, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 368, 369, 372 Цивільного кодексу України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

виділити ОСОБА_1 двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м.

виділити ОСОБА_2 однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 39,0 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м.; автомобіль марки Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_2 , 1998 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; автомобіль марки Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м.; однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 39,0 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м.; автомобіль марки Mercedes-Benz, д/н НОМЕР_2 , 1998 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; автомобіль марки Skoda Fabia, д/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 3 153,00 грн.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук