Ухвала

05 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 680/337/20

провадження № 61-5288ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої у результаті вчинення пожежі,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої у результаті вчинення пожежі.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок є єдиним об`єктом нерухомої власності, який належав її сім`ї і використовувався для постійного проживання.

15 червня 2019 року відповідачем вчинений підпал будинку, в результаті якого пошкоджено вікна, стіни, стелю, підлогу, двері, систему опалення. Крім того, пошкоджені особисті речі сім`ї, меблі та техніка, а саме: стінка-купе, ліжко двоспальне з матрацом, телевізор, кухонна стінка, барна стійка, мікрохвильова піч, духовка, газова поверхня, посуд, предмети інтер`єру (тюль, картини, полиці, доріжки, жалюзі, одіяла, постільна білизна). Загалом у результаті підпалу будинок має частково нежилий стан та потребує ремонту. Наразі вона з дітьми змушена проживати у будинку своїх батьків у іншому населеному пункті. Внаслідок підпалу, їй завдано майнову шкоду, яку вона оцінює у 60 000,00 грн.

Крім того, позивач зазначала, що зазначеними діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, які вона понесла через те, що пошкоджено будинок, вона залишилася без оселі та змушена істотно змінити спосіб життя та місце проживання, переїхавши з трьома малолітніми дітьми до будинку своїх батьків у інший населений пункт. Через постійне хвилювання вона знаходиться у стані стресу та нервозності. Розмір завданої їй моральної шкоди оцінює у 25 000,00 грн.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просила стягнути із ОСОБА_1 на її користь 60 000,00 грн на відшкодування майнової шкоди та 25 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 березня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000,00 грн на відшкодування майнової шкоди та 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 25 000,00 грн. У задоволенні інших вимог позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи частково позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач винними неправомірними діями завдав позивачу майнову та моральну шкоду. Розмір майнових збитків підтверджується актом про пожежу від 15 червня 2019 року та складає 40 000,00 грн. Враховуючи те, що такі збитки завдані майну, яке придбано сторонами у період шлюбу, суди дійшли висновку про стягнення із відповідача на користь позивача 20 000,00 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача, внаслідок яких пошкоджено майно позивача, останній також завдано моральну шкоду, розмір відшкодування якої оцінено у 5 000,00 грн.

29 березня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 березня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди у розмірі 85 000,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та касаційна скарга не містить посилання на передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої у результаті вчинення пожежі, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик