Справа № 439/1269/20 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/270/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент Банк» на заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року позивач Акціонерне товариство «Акцент Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивував тим, що 27 березня 2018 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою укладання кредитного договору №SAMABWFC6 та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А- Банку відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, внаслідок чого станом на 03 вересня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 15 620,24 грн., з яких: 10073,30 грн. - заборгованість за кредитом; 5546,948 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачені судові витрати.

Заочним рішенням Бродівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-банк» 10 073,30 грн. заборгованості за тілом кредиту та 2102 грн. сплаченого судового збору.

У задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом відмовлено.

Рішення суду оскаржило АТ «Акцент-банк».

Рішення суду першої інстанції вважає таким, що не відповідає нормам матеріального права. В апеляційній скарзі зазначає, що підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач підтвердив факт ознайомлення з такими Умовами і Правилами та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них на сайті банку. Посилаючись на розрахунок заборгованості вказує, що відповідач користувався кредитом, а отже прийняв пропозицію банку укласти договір. Стверджує, що своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтверджує факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей , і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування. На підтвердження своєї позиції, апелянт посилається на постанови Верховного суду від 09.07.2018 р. по справі №202/19403/13-ц, від 18.04.2018 р. по справі №705/6051/15-ц, від 14.02.2018 по справі №265/7652/15-ц.

Щодо відмови у стягнення відсотків зазначає, що згідно ст.. 1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Вказує, що до матеріалів справи додано тарифи із сайту банку, а також Паспорт споживчого кредиту, в якому чітко зазначені всі умови кредитування, строки і відсоткова ставка. Даний паспорт продукту підписано боржником.

Просить рішення суду в частині відмовлених позивних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-банк» судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги у розмірі судового збору.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18 березня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 07 квітня 2021 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 березня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до якої погодився з усіма її умовами, та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.6).

До Анкети-заяви банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» тарифи користування кредитною карткою «Універсальна». Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms/.

Згідно із наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № SAMABWFC6 станом на 03 вересня 2020 року становить 15620,24 грн., з яких: 10073,30 грн. - заборгованість за кредитом; 5546,948 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не виконував умови договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь позивача АТ «Акцент-Банк» з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, розмір якої останнім не оскаржується.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги позивача АТ «Акцент-Банк» зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитним коштами, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції дійшов висновку, що АТ «Акцент-Банк» не надано належних та допустимих доказів погодження з позичальником умов щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а тому відмовив в задоволенні цих позовних вимог з підстав їх недоведеності та необґрунтованості. При цьому, суд вважав, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в Акцент-Банку не містять підпису відповідача, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника та, відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме такого, який зазначено в Умовах, розміру комісії, пені, штрафів, у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, а тому дійшов висновку, що вказані Умови та Правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом статті 1056-1ЦК України розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої відсоткової ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робі та/ або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2018 року відповідач ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», в якій своїм підписом підтвердив, що дана заява з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. (а.с. 6).

Крім того, сторонами погоджено розмір відсотків, який становить 46,8 % на рік, та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо реальної річної процентної ставки, який підписаний позичальником (а.с.6-зворот), у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо непогодження сторонами розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Отже, заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом, вірно розрахована позивачем із застосуванням процентної ставки у розмірі 46,8 % на рік та становить 5546,94 грн., у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги позивача в цій частині заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками користування кредитом, з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 375, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу АТ «Акцент-банк» задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором №SAMABWFC6 від 23 березня 2018 року - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за Кредитним договором №SAMABWFC6 від 23 березня 2018 року - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за відсотками за Кредитним договором №SAMABWFC6 від 23 березня 2018 року, в розмірі 5546 гривень 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.