Справа № 283/492/21
провадження №2/283/345/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Територіальний сервісний центр №8048

про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

11.02.2021 року представник позивача адвокат Міхненко С.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №28-01/21 від 28.01.2021 року та Ордеру серії ЖТ №091089 від 11.02.2021 року, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю.

Предметом позовних вимог є визнання за ОСОБА_1 , 1989 року народження, право власності на мотоцикл марки «ВМW R12», 1941 року випуску, об`ємом двигуна 746 см3, потужністю 18 кінських сил, номер двигуна НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_1 , чорного кольору, за набувальною давністю.

Підставою позовних вимог є те, що після смерті прабаби ОСОБА_1 ОСОБА_2 у 2005 році, яка за життя проживала у АДРЕСА_1 , позивач на початку 2006 року приїхав до даного населеного пункту до будинку померлої. Неподалік від домогосподарства ОСОБА_2 на відстані близько 30 метрів знаходилося старе підсобне приміщення, власник якого невідомий. При прибиранні сараю ОСОБА_1 виявив мотоцикл марки «ВМW R12», який був у занедбаному стані. Знайшовши мотоцикл, позивач звернувся до мешканців с. Стримівщина для з`ясування обставин щодо належності даного транспортного засобу, однак отримати інформацію щодо того, при яких обставинах мотоцикл з`явився у сараї та хто є власником транспортного засобу, не представилося можливим. Тому ОСОБА_1 з 2006 року володів знайденим мотоциклом та провів ремонтні роботи транспортного засобу. З метою належного оформлення мотоцикла позивач 23.01.2021 року звернувся до Територіального сервісного центру №8048 м.Києва, однак йому було відмовлено у державній реєстрації транспортного засобу. Враховуючи добросовісне, відкрите, давнісне та безперервне володіння рухомим майном з 2006 року по даний час та у зв`язку з неможливістю оформлення права власності на транспортний засіб у позасудовому порядку, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява за підписом секретаря селищної ради Ніни Дєньгаєвої про розгляд справи без участі представника органу місцевого самоврядування та визнання позову ОСОБА_1 .

Представник третьої особи Територіального сервісного центру №8048 м. Києва в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11). Після реєстрації шлюбу мати позивача змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим повторно (а.с.13).

В свою чергу, батьками ОСОБА_8 (матері позивача) є: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.12). За твердженням позивача, його дід ОСОБА_9 помер у 2014 році, а баба ОСОБА_10 у 2011 році.

Батьками ОСОБА_9 (діда позивача) були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що підтверджується випискою з погосподраської книги Чоповицької селищної ради (а.с.14,17). Прадід позивача ОСОБА_11 помер ще у 1960 році, а прабаба ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Прабаба та прадід позивача проживали в АДРЕСА_1 (до перейменування вул. Перемоги) (а.с.14,16,17).

04.01.2021 року була проведена оцінка транспортного засобу мотоциклу марки «ВМW R12», 1941 року випуску, який був знайдений ОСОБА_1 в с. Стримівщина Малинського району. Так, згідно Звіту №03/01 про оцінку транспортного засобу, встановлені наступні основні характеристики мотоцикла:

номер двигуна 35554;

номер рами НОМЕР_1 ;

потужність 18 к.с.;

робочий об`єм двигуна 746 см3;

рік випуску 1941 рік;

колір КТЗ чорний.

Ринкова вартість мотоциклу марки «ВМW R12» на дату оцінки складає 15470,34 грн. (а.с.18-25).

З метою належного оформлення транспортного засобу позивач 23.01.2021 року звернувся з відповідною заявою до Територіального сервісного центру №8048 м. Києва, однак у державній реєстрації КТЗ ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.26).

Таким чином, добросовісно, відкрито, безперервно володіючи рухомим майном з 2006 року по даний час, ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити право власності на транспортний засіб у позасудовому порядку.

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 16 та 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте, не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Добросовісне заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України слід розуміти так, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування у цій справі), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для рухомого майна такий строк складає п`ять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови)

Згідно ч.3 ст.335 ЦК України безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336,338,341 і 343 цього Кодексу.

Суд вважає, що в ході розгляду справи належними, достатніми, достовірними та допустимим доказами доведено добросовісність, відкритість та безперервність володіння спірним рухомим майном протягом періоду часу, визначеного ст. 344 ЦК України. Встановлено також і те, що на момент розгляду справу мотоцикл марки «ВМW R12», 1941 року випуску, немає власника, тобто він є безхазяйним.

З огляду на викладені обставини, виходячи з принципу справедливості, правової визначеності та встановивши неможливість захисту позивачем свого права в інший спосіб, окрім зазначеного в позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження та є обгрунтованими.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

За клопотанням позивача судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , мешканцем АДРЕСА_2

право власності за набувальною давністю на колісний транспортний засіб мотоцикл марки «ВМW R12», 1941 року випуску, з наступними основними характеристиками: номер двигуна 35554; номер рами НОМЕР_1 ; потужність 18 кінських сил; робочий об`єм двигуна 746 см3; рік випуску 1941 рік; колір КТЗ чорний.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя