Справа №949/379/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 квітня 2021 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання фізичної особи недієздатною,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою та просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 недієздатною та встановити над нею опіку.

Крім того, просить призначити її опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст.ст. 296 - 299 ЦПК України.

Так, заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна подана без додержання вищевказаних вимог, виходячи з наступного.

Зі змісту ч. 1 ст. 299 ЦПК України вбачається, що справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

З аналізу вказаної норми Закону вбачається, що сторонами, які мають бути обов`язково зазначені у заяві є заявник, особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною та орган, який у встановленому законодавством порядку вирішує питання опіки та піклування.

При цьому, як вбачається з абз. 2 ч. 1 ст. 299 ЦПК України, законодавцем саме на суд покладена прерогатива вирішувати питання про виклик зазначеної у заяві особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, у кожному конкретному випадку зважаючи на стан її здоров`я.

Тому, з урахуванням ч. 3 ст. 42 ЦПК України, особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, має бути зазначена як заінтересована особа.

Крім того, в якості органу опіки та піклування, за участю якого в обов`язковому порядку має здійснюватися розгляд справи, заявником зазначено Орган опіки та піклування Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, який юридично не існує.

Частиною 1 ст. 56 ЦК України передбачено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" до делегованих повноважень, які відносяться до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить в тому числі і вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки та піклування.

При цьому слід зауважити, що у відповідності до п.п.14, 1.9 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, МОЗ України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88, у селищах і селах справами опіки та піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Керівництво органами опіки та піклування і контроль за їх діяльністю здійснюють виконавчі комітети вищестоящих рад.

Отже, в порушення вищевказаних вимог законодавства, а також вимог, встановлених ст. 175 ЦПК України, заява ОСОБА_1 не містить:

- повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) інших учасників справи (у даному випадку заінтересованих осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- підтвердження про те, що не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

При цьому, слід звернути увагу заявника, що відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 року у Рівненській області утворено Сарненський район (з адміністративним центром у місті Сарни) у складі територій Березівської сільської, Вирівської сільської, Висоцької сільської, Дубровицької міської, Клесівської селищної, Миляцької сільської, Немовицької сільської, Рокитнівської селищної, Сарненської міської, Старосільської сільської, Степанської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Тому, заявнику при зазначені адрес проживання та місцезнаходження як заявника, так і заінтересованих осіб, необхідно зважати на вказану вище постанову.

Щодо вимоги заявника про призначення її опікуном, то слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Однак, в доданих до заяви матеріалах немає відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки встановлення опіки можливе лише за відповідним поданням (ч. 1 ст. 60 ЦК України).

Крім того, згідно ч. 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Частиною 1 ст. 298 ЦПК України передбачено, що суд, за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Зі змісту ст. 105 ЦПК України вбачається, що для визначення психічного стану особи, призначення експертизи судом є обов`язковим.

За вказаною нормою, призначення експертизи судом має відбуватися саме за клопотанням сторони.

Отже, за правилами ст. 105, ч. 3 ст. 177 та ст. 298 ЦПК України до заяви має бути додане клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, яке за своїм змістом і формою має відповідати загальним вимогам, викладеним у ст.ст. 182, 183 ЦПК України.

Зважаючи на вищенаведене, слід зауважити, що заява подана без додержання як загальних, так і спеціальних вимог, передбачених нормами ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Зважаючи на вищевикладене, заявнику необхідно усунути недоліки своєї заяви шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України вважаю за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявнику строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання фізичної особи недієздатною та надати заявнику для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Голова Дубровицького

районного суду: Сидоренко З.С.