Справа № 639/9658/16-ц
провадження 2/639/18/21
Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.
за участю секретаря-Міжиріцької А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у грудні 2016 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та стягнення коштів.
В той же час, позивачеві стало відомо, що Харківською місцевою прокуратурою № 2 29.09.2016 пред`явлено до Жовтневого районного суду м. Харкова позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.09.2016 квартири АДРЕСА_1 , оскільки він порушує права та інтереси малолітніх дітей ОСОБА_2 - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які, як з`ясувалось, проживали до продажу у вищевказаній квартирі.
У зв`язку зі смертю 12.10.2016 відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , звернення до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини дружини спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , яка також згідно ст. 1264 ЦК України з відповідною заявою після померлої ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги в частині складу відповідачів і залучив співвідповідачем ОСОБА_3 ( а.с. 47-48,51-59).
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали суду клопотання про можливість розгляду справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістили, правом на подання відзиву на позов не скористалися. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.11.2017 зупинено провадження у справі до розгляду цивільної справи за позовом Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу ( а.с. 80-81).
12.07.2018 ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова поновлено провадження у справі ( а.с. 106).
Ухвалою суду від 30.03.2021 провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 10.09.2016, закрито на підставі п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України , оскільки набрало законної сили рішення суду , ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 10 вересня 2016 року між ОСОБА_9 (покупець) та ОСОБА_4 , який діяв за себе особисто та від імені ОСОБА_5 за довіреністю, ОСОБА_2 (продавці) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А. за реєстровим № 1824 ( а.с. 3-4).
Відповідно до умов зазначеного договору продавці передали у власність таким чином: ОСОБА_5 -3/8 частки, ОСОБА_4 -3/8 частки, ОСОБА_2 -1/4 частки, а покупець прийняв у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .
Підписання договору продавцями є підтвердженням факту повного розрахунку за продану квартиру та свідчить про відсутність у них по відношенню до покупця юудь-яких претензій фінансового характеру ( п. 2.3).
Згідно до п. 4.1. договору купівлі-продажу продавці ( ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) під час укладення договору свідчили, що не мають малолітніх та/або неповнолітніх дітей, правам і інтересам яких суперечить цей договір, що підтверджувалось довідкою № 250 від 09.09.2016, виданою КП «Жилкомсервіс».
29.09.2016 Харківською місцевою прокуратурою № 2 подано до Жовтневого районного суду м. Харкова позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.09.2016 квартири АДРЕСА_1 , оскільки порушені житлові права неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , 2015 року народження, ОСОБА_6 , 2008 року народження, ОСОБА_8 2012 року народження, які мешкали в квартирі.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.01.2018 у задоволенні позову Харківської місцевої прокуратури № 2 до ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи-Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації, Одноробівська сільська рада Золочівського району Харківської області, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено ( а.с. 93-100).

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 08.05.2018 рішення суду першої інстанції від 10.01.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10.09.2016, серія та номер 1824, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І. А. ( а.с. 101-105).

Постановою Верховного Суду від 01.09.2020 касаційну скаргу ОСОБА_9 , від імені якого діяв адвокат Романченко О.М., залишено без задоволення, постанову Апеляційного суду Харківської області від 08.05.2018 залишено без змін.

За положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Отже, статтею 216 ЦК України законодавчо встановлено обов`язок однієї сторони відшкодувати іншій стороні збитки, завдані недійсним правочином.

12 жовтня 2016 року померли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .За інформацією, що надана П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою від 04.05.2017, а також витягів зі спадкових реєстрів спадкові справи/заповіти, після померлого ОСОБА_4 заведено спадкову справу на підставі заяви про прийняття спадщини від дружини спадкодавця ОСОБА_3 . Після померлої ОСОБА_5 також заведена спадкова справа згідно заяви про прийняття спадщини в порядку ст. 1264 ЦК України від ОСОБА_3 . Заповіти від спадкодавцев не посвідчувались ( а.с. 52,53).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Правовідносини, які виникли між сторонами , допускають матеріальне правонаступництво в межах вартості майна, прийнятого у спадщину, оскільки зі смертю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зобов`язання з повернення отриманого за нечинним правочином включаються до складу спадщини та підлягають поверненню на підставі статей 1281, 1282 ЦК України ( п. 26 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними'").

Ефективним способом захисту права позивача у випадку визнання недійсним оспорюваного правочину за його участі є застосування реституції, яка полягає, зокрема, у поверненні конкретної речі (предмета угоди) первинному власнику.

Реституцію можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у зв`язку з недійсністю правочину, оскільки стаття 16 Цивільного кодексу України не містить вичерпного переліку способів захисту цивільних прав.

Правовими наслідками недійсності правочину є двостороння реституція - у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за умовами, дійсними на момент відшкодування. Одностороння реституція чинним законодавством не передбачена.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, може бути заявлена як самостійно, так і бути об`єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе).

За приписами статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Обов`язок повернути ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 266400 грн., одержані на виконання договору купівлі-продажу квартири від 10.09.2016 виник у відповідачів після ухвалення Апеляційним судом Харківської області постанови від 08.05.2018.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ці положення застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

З огляду на частину грошових коштів, що відповідали долі кожного з продавців у праві власності на квартиру та були одержані ними від ОСОБА_9 , з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню 66 600 грн., зі спадкоємця після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - ОСОБА_3 - 199 800 грн.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_9 про стягнення коштів за договором купвлі-продажу квартири, який в подальшому визнано недійсним.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 оплачені ним за недійсним договором купівлі-продажу квартири № 1824 від 10.09.2016 з ОСОБА_2 - 66 600 (шістдесят шість тисяч шістсот) грн., з ОСОБА_3 - 199 800 ( сто дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати з ОСОБА_2 -666 грн., з ОСОБА_3 -1998 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_9 ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 );

Відповідачі- ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_4 );

ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ).

Повне судове рішення складено 12.04.2021.

СУДДЯ -