Справа № 461/7683/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/3603/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 рокуЛьвівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.,

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Ідея Банк» звернулись до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 306 грн 77 коп.

В обґрунтування поданого позову покликалося на те, що 25.05.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р20.00107.003974337, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 29600 грн. 00 коп., зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. В позові зазначено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами та заявою на видачу готівки. Однак, відповідач не виконував свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого заборгував позивачеві кошти у загальному розмір 15306 грн. 77 коп., що складається з простроченого боргу - 8753 грн. 15 коп.; прострочених процентів - 880 грн. 08 коп.; строкових процентів - 93 грн. 27 коп.; нарахована плата за обслуговування кредиту - 562 грн. 40 коп.; простроченої плати за обслуговування кредиту - 3020 грн. 85 коп.; пені за несвоєчасне погашення платежів, нарахованої по 29.02.2020 року включно - 1497 грн. 02 коп.; інших штрафних санкцій, нарахованих по 29.02.2020 року - 500 грн. 00 коп., які підлягають стягненню в судовому порядку.

Оскаржуваним заочним рішенням позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором - 11723 грн. 52 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 2100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 1609,93 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржило акціонерне товариство «Ідея Банк».

Вважає оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що кредитний договір укладено 25.05.2018 року, під час дії ЗУ «Про споживче кредитування», а відтак вважає, що суд першої інстанції помилково послався на абзац 3 ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно з яким кредитодавцю заборонялося встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Вважає, що суд першої інстанції застосував до правовідносин застаріле законодавство та неактуальну судову практику, оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» з 10.06.2017 року не регулює правовідносини зі споживчого кредитування. Звертає увагу на те, що чинне на момент укладення кредитного договору законодавство України передбачало можливість включення до договорів про споживче кредитування умов, що передбачають сплату споживачами плати за обслуговування кредиту чи кредитної заборгованості. Вважає, що передбачена кредитним договором плата за обслуговування кредитної заборгованості є законною, оскільки вимога щодо безоплатності зазначених послуг, які позивач здійснює на користь відповідача, законом не передбачена.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті нарахованої та простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити зазначену вимогу та стягнути понесені судові витрати.

11 лютого 2021 року через канцелярію суду представник АТ «Ідея Банк» - Заставна О.В. подала заяву про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи, що предметом апеляційного оскарження є рішення суду у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №Р20.00107.003974337 від 25.05.2018 року у розмірі 15 306 грн 77 коп., тобто в розмірі меншому ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у клопотанні представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не зазначено будь-яких обставин, що перешкоджають ухваленню судового рішення за наявними у справі матеріалами, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання представника АТ «Ідея Банк» - Заставної О.В. про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) у договорі про споживчий кредит зазначаються:

1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту;4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

У договорі про споживчий кредит можуть бути також зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору.

Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Судом встановлено, що 25.05.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р20.00107.003974337, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 29600 грн. 00 коп., зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Відповідач отримав від банку кредитні кошти, але свої зобов`язання за договором виконав не в повному обсязі. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом, наданого позивачем, борг ОСОБА_1 становить у загальній сумі 15306 грн. 77 коп., що складається з простроченого боргу - 8753 грн. 15 коп.; прострочених процентів - 880 грн. 08 коп.; строкових процентів - 93 грн. 27 коп.; нарахована плата за обслуговування кредиту - 562 грн. 40 коп.; простроченої плати за обслуговування кредиту - 3020 грн. 85 коп.; пені за несвоєчасне погашення платежів, нарахованої по 29.02.2020 року включно - 1497 грн. 02 коп.; інших штрафних санкцій, нарахованих по 29.02.2020 року - 500 грн. 00 коп.

Тобто, в розмір заборгованості, заявленої у позові, позивачем було враховано нараховану плату за обслуговування кредиту -562,40 грн та прострочену плату за обслуговування кредиту -3020,85 грн.

Згідно з пунктом 1.10 кредитного договору позичальнику було встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе плату за: послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту ( в тому числі, але не виключно за надання довідок щодо стану заборгованості по споживчому кредиту, підтвердженням проведених платежів. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредиту щомісячно в термін та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Тобто, пунктом 1.10 кредитного договору № Р20.00107.003974337 позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог «Ідея Банк» про стягнення плати за обслуговування кредиту в сумі 562,40 грн та простроченої плати за обслуговування кредиту в сумі 3020,85 грн, районний суд виходив з того, що позивачем позичальнику було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися йому безоплатно, а відтак, нарахування банком плати за цю послугу є безпідставною.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, провадження № 61-22778св19.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 05 квітня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Ванівський О. М.

Мельничук О.Я.