Справа № 750/618/21
Провадження № 2/750/652/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
25.01.2021 позивач звернувся до суду з позовом та просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №11 від 11.11.2020 року, пункт 3, про зняття старшого прапорщика ОСОБА_1 та членів його сімї в зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту з виключенням із списків особового складу зонального відділу, на квартирному обліку перебував в загальній черзі з 21.06.2007, в першочерговій черзі з 01.02.2008 по 11.11.2020 (як багатодітна сімя, учасник бойових дій АТО, вислуга календарних років 27);

- визнати незаконним та скасувати пункт №4 наказу Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 11.11.2020 №232 «Про затвердження рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 » відповідно до якого, старшого прапорщика ОСОБА_1 та членів його сімї знято з квартирного обліку, в зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту з виключенням із списків особового складу зонального відділу, на квартирному обліку перебував в загальній черзі з 21.06.2007, в першочерговій черзі з 01.02.2008 по 11.11.2020 (як багатодітна сімя, учасник бойових дій АТО, вислуга календарних років 27);

- зобов`язати Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку прийняти рішення про поновлення старшого прапорщика ОСОБА_1 та членів його сімї, на квартирному обліку перебував в загальній черзі з 21.06.2007, в першочерговій черзі з 01.02.2008.

Обґрунтовано позов тим, що що на час звільнення у запас ОСОБА_1 мав стаж військової служби 27 років календарної служби, та був зарахований на квартирний облік на загальну чергу з 21.06.2007, та у списки осіб які потребують першочергового отримання житла, як учасник бойових дій, з 06.08.2018 року є учасником бойових дій, отримує пенсію за вислугу років, та в даному випадку відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку відповідно до р. 6, п.1 Інструкції, а тому рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 11.11.2020 року, оформлене протоколом №11 є незаконним та відповідно таким, що підлягає скасуванню. Також підлягає скасуванню пункт №4 наказу Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 11.11.2020 №232 «Про затвердження рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 » відповідно до якого, старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 5 (п`ять) осіб, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 02.09.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові, на підставі рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, оформлене протоколом №11 від 11.11.2020 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2021 року м. Чернігова відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник відповідача у встановлений судом строк надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Наказом Начальника Чернігівського зонального відділу військової служби правопорядку від 02.09.2020 року №179 (по стройовій частині) старшого прапорщика ОСОБА_1 , начальника служби-начальника медичного пункту, було звільнено у відставку відповідно до частини шостої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт «а» (по закінченню контракту) та з 03 вересня 2020 року виключено зі списків ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наказу Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 11.11.2021 №232 «Про затвердження рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 5 (п`ять) осіб, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 02.09.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові, на підставі рішення житлової комісії

Начальника Чернігівського зонального відділу військової служби правопорядку, оформлене протоколом №11 від 11.11.2020 року.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 1ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно ч. 1 ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 40 вказаного Кодексу громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470 були затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.

Згідно п.10 цих Правил громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006р. було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України з військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтранеслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п. 1 Порядку).

Згідно п.З даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем^) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством ( п. 30).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006р.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/9 9 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Порядок забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженоїнаказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція).

Розділом вказаної інструкції VI. Визначено порядок обліку осіб які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання:

1. Житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Фактично без внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року, - нормативних актів вищої юридичної сили, внаслідок іншого їх тлумачення Інструкцією звужено зміст та обсяг існуючих прав і свобод військовослужбовців.

Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України).Таким чином, при вступі на службу позивачу було державою гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи, а тому позивач має право отримати житло з державного фонду.

Крім того, зазначені положення Інструкції суперечать нормами ЖК України, зокрема ст.37 цього Кодексу, яка передбачає право працівників, які залишили роботу (службу) на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію залишатися на квартирному обліку нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Отже, військовослужбовець у разі звільнення з військової служби має право залишатись на квартирному обліку при наявності вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 02.09.2020 року №179 (по стройовій частині) старший прапорщик ОСОБА_1 станом на 02.09.2020 року мав вислугу в Збройних Силах України 27 календарних років, є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 25 вересня 2020.

Тобто, для того, щоб позивач міг реалізувати своє гарантоване право на отримання від МО України постійного житла на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Закону «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» він має перебувати на квартирному обліку.

ОСОБА_1 набув статусу учасника бойових дій 16 липня 2018 року, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія НОМЕР_2 .

Статтею 48 Конституції Українигарантовано. що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено право позивача на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Таким чином, враховуючи те, що на час звільнення у запас позивач мав стаж військової служби 27 років календарної служби, був зарахований на квартирний облік на загальну чергу з 21.06.2007, та у списки осіб які потребують першочергового отримання житла, як учасник бойових дій, з 06.08.2018 року є учасником бойових дій, отримує пенсію за вислугу років, відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку відповідно до р. 6, п.1 Інструкції, а тому рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 11.11.2020 року, оформлене протоколом №11 є незаконним та відповідно таким, що підлягає скасуванню.

Також підлягає скасуванню пункт №4 наказу Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 11.11.2020 №232 «Про затвердження рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 » відповідно до якого, старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 5 (п`ять) осіб, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 02.09.2020, було знято з квартирної черги для отримання житла в м. Чернігові, на підставі рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, оформлене протоколом №11 від 11.11.2020 року.

Враховуючи викладене вище, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 , ) про визнання незаконними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №11 від 11.11.2020 року, пункт 3, про зняття старшого прапорщика ОСОБА_1 та членів його сімї в зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту з виключенням із списків особового складу зонального відділу, на квартирному обліку перебував в загальній черзі з 21.06.2007, в першочерговій черзі з 01.02.2008 по 11.11.2020 (як багатодітна сімя, учасник бойових дій АТО, вислуга календарних років 27).

Визнати незаконним та скасувати пункт №4 наказу Начальника Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 11.11.2020 №232 «Про затвердження рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 » відповідно до якого, старшого прапорщика ОСОБА_1 та членів його сімї знято з квартирного обліку, в зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту з виключенням із списків особового складу зонального відділу, на квартирному обліку перебував в загальній черзі з 21.06.2007, в першочерговій черзі з 01.02.2008 по 11.11.2020 (як багатодітна сімя, учасник бойових дій АТО, вислуга календарних років 27).

Зобов`язати Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку прийняти рішення про поновлення на квартирному обліку старшого прапорщика ОСОБА_1 та членів його сімї, на квартирному обліку перебував в загальній черзі з 21.06.2007, в першочерговій черзі з 01.02.2008.

Стягнути з Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь держави 2724 грн. судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя