Провадження № 6/756/103/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Тихої О.О., за участі секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

У С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельтабанк» задоволено та стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість у сумі 146822 грн. 44 коп. та судові витрати у розмірі 1588 грн. 22 коп.

На виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи та передано на виконання до Голосіївського РВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві.

25.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стяґувачу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.05.2019 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №2-1555/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 02.03.2007.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення з неї заборгованості.

У зв`язку із перебуванням ПАТ «Дельта Банк» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме: скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, через що було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Вердікт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, зокрема, процедуру звірки за Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у тому числі оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що, у свою чергу, також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа №2-1555/2010 до виконання.

З урахуванням наведеного заявник просить поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1555/2010 та видати його дублікат.

Представник заявника надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, також просив долучити до матеріалів справи додаткові докази на обґрунтування заявлених вимог.

Боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.433 ЦПК України неявка осіб, що беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви.

Суд розглянув справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень до ЦПК України, що набрав чинності 15.12.2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з п.п.5, 6, 7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість у сумі 146822 грн. 44 коп. та судові витрати у розмірі 1588 грн. 22 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.05.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, задоволено та замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №2-1555/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 02.03.2007.

Як вбачається з цієї ж ухвали суду від 16.05.2019 року попередній стягувач ПАТ «Дельта Банк» ще у грудні 2011 року набув право вимоги про стягнення заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту №0 від 02.03.2007, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011.

У свою чергу, заявник - ТОВ «Вердикт Капітал», набуло право вимоги за договорами кредиту, зокрема за договором кредиту №0 від 02.03.2007, у листопаді 2018 року, уклавши 09.11.2018 з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу майнових прав № 952/К.

З наданого представником заявника листа Оболонського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.03.2021 року вбачається, що виконавчий лист № 2-1555 від 24.03.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 148410,66 грн. надійшов до відділу виконавчої служби для примусового виконання 13.04.2010. Постановою державного виконавця від 14.04.2010 відкрито виконавче провадження № 18647062.

29.03.2012 виконавче провадження № 18647062 закінчено на підставі п. 8 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», копію постанови про закінчення виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа направлено на адресу стягувача.

Аналізуючи вказані документи суд приходить до висновку про те, що виконавчий лист №2-1555/2010 ще у березні 2012 року було повернуто стягувачу - ПАТ «Дельта Банк», проте останній протягом тривалого часу не звертався до відділу виконавчої служби з запитами про хід виконавчого провадження, не цікавився тим, як виконується рішення суду, незважаючи на те, що у грудні 2011 року набув права вимоги за кредитним договором, заборгованість за яким мала бути примусово стягнута за вищевказаним виконавчим листом.

Більш того, питання щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа та взагалі місцезнаходження виконавчого листа №2-1555/2010 не з`ясовувалося стягувачем ПАТ «Дельта Банк» до 2018 року, у якому і було відступлено право вимоги за кредитним договором №0 від 02.03.2007 новому кредитору - ТОВ «Вердикт Капітал».

Навіть, якщо враховувати, що процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» розпочато у 2015 році, як вказує заявник, то з березня 2012 року і до початку процедури ліквідації, тобто протягом майже трьох років, стягувачем ПАТ «Дельта Банк» не вжито заходів по отриманню дублікату виконавчого листа №2-1555/2010, яким стягнуто заборгованість за кредитом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 148410,66 грн. та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

У свою чергу, новим кредитором - ТОВ «Вердикт Капітал», починаючи з листопада 2018 року (договір купівлі-продажу майнових прав № 952/К від 09.11.2018), також не вжито заходів щодо з`ясування питання про примусове виконання виконавчого листа №2-1555/2010.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника заявника на те, що після купівлі частини кредитного портфелю у ПАТ «Дельта Банк» значний час зайняла процедура передачі до нового кредитора оригіналів кредитних справ та виявлення відсутності чи наявності оригіналів виконавчих документів, зокрема виконавчого листа №2-1555/2010, оскільки до заяви не додано відповідного Акту прийому-передачі документації, а також не надано Акту перевірки матеріалів кредитної справи, про які йдеться мова у заяві про видачу дублікату виконавчого листа.

Також, суд враховує той факт, що заміна стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» відбулася ще у травні 2019 року на підставі ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 16.05.2019, проте з даною заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання заявник звернувся лише 17.12.2020, тобто через півтора року, не зазначаючи при цьому поважних причин для такої довготривалої затримки.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

У листі ВССУ від 01.07.2015 року викладено «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», в пункті 6 якого зазначається, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. У листі містяться роз`яснення про необхідність з`ясовувати підстави, за якими стягувач чи державний виконавець звертається за отриманням дубліката виконавчого листа, та обставин втрати виконавчого листа, необхідність перевіряти дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами. В узагальненні зазначається про те, що обґрунтованою є відмова у задоволенні заяв про видачу дубліката виконавчого листа у випадку не надання доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа. Також в листі відзначається, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Виходячи з наведеного, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, повинен з`ясувати питання щодо обставин втрати виконавчого листа та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

На підставі викладеного, враховуючи те, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-1555/10 до виконання, беручи до уваги те, що безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням принципу правової визначеності, заява в цій частині задоволенню не підлягає.

У зв`язку з наведеним не підлягають задоволенню також вимоги про видачу дублікату виконавчого листа № 2-1555/10, оскільки такий, згідно з нормами діючого цивільного процесуального законодавства, може бути виданий лише в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.ст.76, 81, 260, 353, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха