ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1371/21 Справа № 216/887/20 Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідачі: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний Банк "ПриватБанк" на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року, яке ухвалено суддею Сидорак В.В.. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.09.2011 р. відповідач отримав кредит у розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на 31.10.2019 року утворилась заборгованість в сумі 339094,12грн., яка складається з : заборгованості за кредитом - 1748,45 грн., заборгованості по процентам - 330145,67 грн., 7200 грн. - заборгованості за пенею.

Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 130806,42 грн., яка складається з заборгованість за кредитом - 1748,45 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 20.09.2011 по 29.06.2018 - 129057,97грн.

Заочним рішенням Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області від 05 жовтня 2020 року, позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.09.2011, яка складається з простроченого тіла кредиту, в розмірі 1748, 45 грн., та судовий збір в сумі 28, 09 грн..

У задоволенні іншої частини позовних - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків за користування кредитом.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що відповідач користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами, отже приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в тому числі із нарахованими відсотками та неустойкою.

При цьому, позивач наголошує на тому, що позичальник підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що свідчить про узгодження всіх умов кредитування, у зв`язку з чим у суду не було підстав для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20.09.2011 року між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, заборгованість за кредитом станом на 31.10.2019 року становить 339094,12грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1748,45 грн., заборгованість по процентам - 330145,67 грн., 7200 грн. - заборгованість за пенею.

Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, у зв`язку з чим просить суд стягнути заборгованість у сумі 130806,42 грн., яка складається з заборгованість за кредитом - 1748,45 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 20.09.2011 по 29.06.2018 - 129057,97грн.

Відповідно до ст.25 ЦК Україниздатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У ст.26 цього ж Кодексу визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією Українита цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановленіКонституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Статтею 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Зважаючи на те, що кореспонденція суду апеляційної інстанції, яка направлялася на адресу відповідача ОСОБА_1 , повернулася до суду із відміткою поштового відділення про неможливість вручити поштове відправлення у зв`язку зі смертю адресата, колегія суддів, витребувала з Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) копію актового запису про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті ради місце реєстрації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 44).

Разом з тим, згідно Актового запису про смерть №55 від 12 січня 2013 року, вчиненого Центрально-міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на теперішній час Центрально-Міський районний у місті Кривому Розі відділ реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла у віці 60 років 11 січня 2013 року

Позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу подана до суду 17 лютого 2020 року (а.с. 2).

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до актового запису про смерть №55 від 12 січня 2013 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно із ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно із ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво, у разі смерті фізичної особи, в порядку ст. 55 ЦПК України, можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а ухвалене в справі рішення -скасуванню в цій частині.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 377 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 05 жовтня 2020 року - скасувати.

Провадження у справі за позвом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: