Провадження № 2/127/2661/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Пилипів С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 Національої гвардії України в особі житлово-побутової комісії про визнання протиправними дій та зобов`язання поновити на квартирному обліку для поліпшення житлових умов, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Війської частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії про визнання незаконним та скасування рішення житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України про зняття зі складом 4 особи з квартирного обліку, яке оформлене протоколом № 13 від 17.12.2019 року.
Позов мотивовано тим, що позивач проходив військову службу в рядах збройних сил України з 1983 року. 05.07.2005 року наказом № 134 командира військової частини НОМЕР_1 був відправлений у відставку по ст. 63 п. 6 (за станом здоров`я), згідно Положення про проходження військової служби військовослужбовцями збройних сил України.
16.12.2000 року відповідно до протоколу ЖГЖ в/ч № 3028 № 26 м. Калинівка він та члени його сім`ї були поставлені на квартирний облік у загальну чергу.
31 березня 2005 року Протоколом № 1 житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 його, старшого прапорщика ОСОБА_4 , зі складом сім`ї чотири чоловіка, в тому числі, дружина - ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 , було поставлено на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі збереженням попереднього часу перебування на обліку. На момент постановки на квартирний облік в військовій частині № НОМЕР_1 його сім`я проживала і мешкає по сьогоднішній день в однокімнатній квартирі житловою площею 17,0 кв.м. по АДРЕСА_1 .
16 грудня 2019 Протоколом № 13 житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 позивач був знятий з квартирного обліку у зв`язку із поліпшенням житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, відповідно до п. 1. Ст. 40 Житлового кодексу Української PCP, та п. п. 1 п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP та Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470. Як зазначено в протоколі № 13 житлово-побутової комісії військової частини № 3008 підставою зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку стала інформація голови житлово-побутової комісії підполковника ОСОБА_8 про те, що за ним зареєстрована квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 33,2 кв.м.
З діями житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 , які виражаються в знятті позивача з квартирного обліку, у зв`язку із поліпшенням житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення позивач не згоден, і вважає, що вони не відповідають діючому житловому законодавству і є протиправними. Посилання житлової комісії на те, що на день проведення інвентаризації він та члени його сім`ї користуються квартирою АДРЕСА_2 , житловою площею 33,2 кв.м., і тому житлова площа, яка припадає на кожного члена сім`ї складає 10,04 кв. м., також не відповідає дійсності, оскільки, квартира АДРЕСА_2 належала його батьку ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько до своєї смерті в 2002 році оформив на позивача заповіт.

Однак, 18 липня 2008 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачем була отримана квартира АДРЕСА_2 жилою площею у власність та згодом була продана відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_10 .

Позивач був змушений продати квартиру, в зв`язку з тим, що перед смертю його батько ОСОБА_11 виявив бажання, щоб після його кончини квартира була поділена між ним та його рідним братом ОСОБА_12 . Виконуючи волю батька квартира була продана, а половина коштів отриманих від продажу була передана брату ОСОБА_12 . Остаток коштів отриманих від продажу квартири був витрачений на навчання дітей. Позивач зазначає, що ним було повідомлена житлова комісія про факт отримання у спадщину квартири та її продаж, а тому штучно не погіршувалися житлові умови.

Таким чином, посилання житлової комісії в протоколі № 13 від 17 грудня 2019 року на те, що при проведені інвентаризації квартирних справ, які перебувають на квартирному обліку при військовій частині № 3008 станом на 2019 рік виявлено, що за позивачем зареєстрована квартира АДРЕСА_2 , і тому житлова площа яка припадає на кожного члена моєї сім`ї складає 17.0 кв.м. + 33,2 кв.м.: 5 осіб = 10,04 кв. м., при рівні середньої забезпеченості в м. Вінниця 7,8 кв.м. на особу, є безпідставним. Ні позивач, ні члени його сім`ї ні одного дня не проживали в в вищевказаній квартирі, а також не були в ній зареєстровані.

В зв`язку з цим, висновок житлово-побутової комісії військової частини № НОМЕР_1 про зняття з квартирного обліку, у зв`язку із поліпшенням житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення є безпідставним, так як не відповідає дійсним обставинам. При прийнятті рішення житлово-побутова комісія військової частини № НОМЕР_1 про зняття з квартирного обліку взігалі не врахувала зазначені факти та не врахувала факт, що разом зі позивачем на обліку стоять його діти різної статі старші за 9 років і прийняла протиправне рішення.

Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із позовом.

Ухвалою суду від 06.08.2020 року справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані.
19.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому він заперечує щодо задоволення позову та просить відмовити у повному обсязі.
Так, представник відповідача зазначає, що на момент постановки на квартирний облік ОСОБА_4 разом членами своєї сім`ї проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, 18 липня 2008 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 , успадкував 2 - кімнатну квартиру загальною площею 49, 6 м, що знаходилась за адресою: АДРЕСА_3 . 29 вересня 2008 року зазначена 2-х кімнатна квартира, відповідно до договору купівлі - продажу, зареєстрованого приватним нотаріусом Вінницького нотаріального міського округу, була продана громадянину ОСОБА_10 . Зі слів ОСОБА_3 квартира за адресою: АДРЕСА_3 була продана, в зв`язку із виконанням останньої волі батька ОСОБА_13 . Після продажу кошти були поділені між ОСОБА_3 та його рідним братом ОСОБА_14 .
Однак, дане твердження є доволі сумнівним, адже ОСОБА_11 , перебуваючи на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , знав, що успадкувавши 2-х кімнатну квартиру загальною площею 49,6 кв. м та житловою 33,2 може бути виключений з квартирного обліку на підставі п.п. 1 п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», як такий, що поліпшив житлові умов, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
В порушення вимог «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» вчасно не надав ні свідоцтва на право на спадщину, ні договору купівлі - продажу. Тому житлово - побутовою комісія військової частини НОМЕР_1 не могла всебічно та якісно самостійно провести ревізію квартирною справи ОСОБА_3 .
В 2016 році до житлово - побутової комісії військової частини НОМЕР_1 позивачем було надано довідку №4689 від 29.09.2016 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 мав квартиру у АДРЕСА_3 , яку продав 29.09.2008 року.
Така довідка було надана лише у 2016 році, а не в 2008 році, що знову ж таки свідчить про навмисне приховування факту успадкування та продажу квартири.
Разом з тим в зазначеній довідці не вказано яка це квартира (скільки кімнат, площа загальна та житлова), тому житлово - побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 не можливо було прийняти остаточного рішення. Проте в грудні 2019 року працівниками Головного управління Національної гвардії України проводилася ревізія квартирних справ військової частини НОМЕР_1 . Так, 14.12.2019 року було отримано інформаційну довідку з «Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо обкат нерухомого майна», з якої стало відомо, що ОСОБА_4 у 2008 було продано квартиру загальною площею 49,6 кв. м, житловою 33,2 кв.м.
Виявивши такий факт житлово - побутовою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення, що оформлено протоколом №13 від 17 грудня 2019 року. Таким чином, зняття з квартирного обілку ОСОБА_3 разом з членами його сім`ї було правомірним та відповідало вимоги чинного законодавства.
Ухвалою суду від 25.11.2020 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, за обставин, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.
Представник відповідача Військової частини №3008 Пилипів С.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з Витягу з Протоколу № 1 засідання житлово-побутової комісіфї військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2005 року, Старшого прапорщика ОСОБА_3 , складом сім`ї чотири чоловіка, в тому числі він, дружина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_3 , син ОСОБА_15 поставлено на квартирний облік для поліпшення житлових умов зі збереженням попереднього часу перебування на обліку. (а.с. 36).
Згідно Витягу № 9 Засідання житлово-побутової комісії війської частини НОМЕР_1 НГ України від 16.11.2011 року, пенсіонера ОСОБА_3 переведено до списку позачергового отримання житла відповідно до п.12 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.35).
Згідно з Витягу з Протоколу № 3 Засідання житлово-побутової комісії війської частини 3008 НГ України від 17.12.2019 року, ОСОБА_3 , 1963 року народження, старшого прапорщика запасу, зі складом сім`ї 4-и особи, в тому числі: він, дружина - ОСОБА_5 , 1963 року народження, дочка - ОСОБА_16 , 1986 року народження, син ОСОБА_7 , 1987 року народження, були зняті з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з поліпшенням житлових умов, внаслідок чого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, відповідно до п.1 ст.40 Житлового кодексу Української РСР», п. п. 1 п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP та Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (а.с.8).
Дане зняття з квартирного обліку грунтується на наступному.
Листом № 50/08/29-445 від 25.02.2020 року ОСОБА_3 було повідомлено, що що його зняття з квартирного обліку, яке грунтується на тому, що за останнім була зареєстрована квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 33,2 кв.м. Оскільки за останнім та членами його сім`ї також зареєстрована однокімнатна квартира АДРЕСА_4 , житловою площею 17,0 кв.м., житлова площа, яка припадає на кожного члена ісм`ї складає 17,0 кв.м. А оскільки рівень середньої забезпеченості жилої площі на кожного члена сім`ї має складати не менше 7,8 кв.м., останнього було знято з квартирного обліку, у зв`язку з поліпшенням житлових умов (а.с.9).
Як встановлено судом, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєсту Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).
Згідно Довідки № 4689 від 29.09.2016 року ОСОБА_3 , 1963 року народження, мав квартиру по АДРЕСА_3 та продав її 29.09.2008 року. (а.с. 28).
Даний факт також підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадкоємцем зазначено в заповіті майна ОСОБА_18 є його син ОСОБА_3 .. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з квартири від номером АДРЕСА_5 49,6 кв.м. (а.с.37).
Згідно Договору купівлі-продажу від 29.09.2008 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_10 квартири від номером АДРЕСА_2 (а.с.38).
Судом також встановлено, що за ОСОБА_3 та членами його сім`ї зареєстрована квартира АДРЕСА_4 (а.с.11-17).
Згідно Свідоцтва про право на житло від 20.03.2014 року власником квартири за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 . Загальна площа становить 33,9 кв.м., (а.с.24).
Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 37 від 24.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєєстровані: ОСОБА_5 , - власник, ОСОБА_15 син, ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_16 дочка, ОСОБА_19 внучка (а.с.18).
Суд звертає увагу, що право на отримання житла розпочинається з права бути зарахованим на квартирний облік, як необхідної передумови для подальшого здійснення права на отримання житла у встановленому законом порядку.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно зі ст. 12 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства, якщо вони не займали жилих приміщень за місцем проходження служби.
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування -у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Наказом Міністерства Оборони України від 31.07.2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Як вбачається із п. 9 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом МОУ №380 від 31.07.2018 року військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цієї Інструкції зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав.Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями не враховуються.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 до задоволення не підлягають виходячи з наступного.
Згідно положень п.17. «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), квартири, а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96 Житлового кодексу УРСР), не беруться на квартирний облік протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.
В судовому засіданні з`ясовано, що в порушення вимог «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» позивач вчасно не надав ні свідоцтва на право на спадщину, ні договору купівлі продажу на квартиру АДРЕСА_2 . Тільки в 2016 році до житлово - побутової комісії військової частини НОМЕР_1 позивачем було надано довідку №4689 від 29.09.2016 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 мав квартиру у АДРЕСА_3 , яку продав 29.09.2008 року.

Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_14 , який суду пояснив, що є братом позивача, та підтвердив той факт, що дійсно квартира, яка належана їхньому батьку була успадкована його братом ОСОБА_3 ним продана, а кошти від її продажу були поділені між ними.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 було навмисно приховано факт успадкування майна та продажу даної квартири у 2008 році.
Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки останнім не було належним чином повідомлено Житлово-побутову комісію війської частини НОМЕР_1 про успадковану ним та з часом продану квартиру за адресою АДРЕСА_3 , а відтак, Рішення житлово-побутової комісії, що формлене протоколом № 1 від 31.03.2005 року є правомірним, законним та таким що не підлягає скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 47 Конституції України, ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. href="http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843042/ed_2019_02_04/pravo1/T030435.htmlpravo=1#843042" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">11, 15, 16 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, ="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004" 89, 133, й процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">137, 141, України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">176, 263-265, 268, 273ss=rvts23>, search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_9857/ed_2018_10_02/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#9857" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">352vts23>, span><a clas</as=rvts24 href="http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_9905/ed_2018_10_02/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#9905" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_20 до Військової частини НОМЕР_1 Національої гвардії України в особі житлово-побутової комісії про визнання протиправними дій та зобов`язання поновити на квартирному обліку для поліпшення житлових умов - відмовити повністю.
Судові витрати залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі житлово-побутової комісії, , адреса місцезнаходження: м.Вінниця, вул. Некрасова, буд.72.
Повний текст судового рішення складено 08.04.2021 року.

Суддя: