Справа №173/1585/20
Провадження №2/173/39/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1 .

Представника позивача - адвоката Галюка Р.М.

Представника відповідача - адвоката Кравченка Р.О

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , законного представника малолітнього ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з протиправними діями, які спричинили тяжкі тілесні ушкодження , -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 ,, в інтересах ОСОБА_2 , з позовом про стягнення матеріальної і моральної шкоди у зв`язку з протиправними діями, які спричинили тяжкі тілесні ушкодження до відповідача ОСОБА_3

02.10.2020 отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

08.10.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 23.11. 2020 року.

09.11.2020 року надійшов відзив на позовну заяву.

23.11.2020 року розгляд справи відкладений до 24.12.2020 року

24.12.2020 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засідання на 09.02.2021 року.

09.02.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 22.02.2021 року

22.02.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2021 року

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача, яка є законним представником малолітнього ОСОБА_4 , 16160.00 грн., на лікування сина, ОСОБА_2 , 28263.00 грн., витрати на придбання ліків, а в загальній сумі понесені матеріальні витрати в сумі 44 423.00 грн.. та стягнути 500 000.00 грн., на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: вона є матір`ю малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.09.2019 року близько 18-00 години малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних у ушкоджень її синові, ОСОБА_2 , 2010 року народження, під час спільного проведення вільного часу на дитячому майданчику біля будинку культури в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по вул. Шкільна,4 із саморобного предмету, схожого на лук, випустив одну палицю в напрямку ОСОБА_2 , в результаті чого поцілив йому в ліве око

Після заподіяння такого тілесного ушкодження її сина було госпіталізовано до офтальмогічного відділення ОКЗ « лікарня ім. Мечникова» ДОР», де його прооперовано та надано відповідну медичну допомогу.

Зазначена подія відбулась близько 18-00 години 09.09.2019 року, тобто під час навчального року, після закінчення занять у школі.

Кримінальне провадження, внесене до ЄДРР від 14.09.2019 року № 0000780, закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Відповідальність за дії малолітнього повністю покладається на ОСОБА_3 , як на матір`ю малолітнього.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 380е від 20.09 2019 року у її сина ОСОБА_2 , виявлене тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення рогівки лівого ока з випадінням оболонок, з наявністю сторонніх тіл, (дерево), на пердній камері лівого ока з явищами гіфами та гемофтальму, суб та інтраретинального крововиливу з інородними тілами (дерево) макулярної області лівого ока, з розвитком в посттравматичному періоді катаракти, часткового іридодиалізу, атрофії гіпотонії генералізованого увеїту та тотального фіброзованого відшарування сітківки з втратою зору на ліве око до неправильної світло проекції.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення рогівки лівого ока з випадінням оболонок відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що зумовлюють стійку втрату працездатності не менш ніж на одну третину (не м менш 33%).

Отже ОСОБА_2 на все життя залишився інвалідом, втративши зір лівого ока.

В зв`язку з отриманою травмою її син проходив лікування в інституті очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова з 28.10.2019 року по 11.11.2019 року, з 09.12.2019 року по 18.12.2019 року, з 11.03.2020 року по 17.03.2020 року і в даній медичній установі було встановлено наступний діагноз: праве око: співчутлива реакція. Спазм Акомодації. Ліве око:наслідки тяжкого проникаючого поранення (09.09.2019) ПХО фако травматичної катаракти з імплантацією ІОЛ та хірургічне втручання з приводу відшарування сітківки за м,п). Субатрофія. Гіпертонія. Тотальне фіброзоване відшарування сітківки. Посттравматичний рубець рогівки. Псевдофакія (ІОЛ «Cristalens" у міліарній борозні)

Відповідно до листа від 03.04.2020 року за № 01.308 вартість даного лікування склала 16 160.90 грн.

Крім того на лікування сина за призначенням лікарів були придбані ліки, вартість яких в загальній сумі складає 28 263.00 грн. Крім того лікування дитини триває і вона несе додаткові витрати на лікування сина та має понести в майбутньому.

Крім матеріальної шкоди їй спричинена і моральна шкода, оскільки її син в ранньому віці став інвалідом на все життя, тобто особою з обмеженими фізичними можливостями. Що на все життя впливатиме на проблеми із с суспільством, на вибір професії, можливістю заробляти собі на життя, обмеженістю у вільному пересуванні та вибору діяльності. Неможливість усунути такі перепони та невиліковність посттравматичної хвороби, з якою син приречений жити все останнє життя приносять йому і їй, як його матері, моральні страждання, які вона оцінює в 500 000.00 грн. та просить стягнути з відповідача, що й стало підставою звернення до суду

В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивачка пояснила, що після отриманих травм її син став закомплексований, замкнений, легко втомлюється. Крім того її син став інвалідом і отримана ним травма є пожиттєвою. Вона змушена була тривалий час лікувати сина та нести значні затрати з таким лікуванням. Відповідачка вибачалась за поведінку свого сина. Сплачувала їй кошти на лікування в сумі 4000.00 грн., Проте вона понесла значно більші затрати.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що 09.09.2019 року вона перебувала дома так як звільнилась з нічної зміни. Її син гуляв на майданчику. Потім прибіг додому зляканий, плакав та сказав, що попав ОСОБА_2 в око, стріляючи з лука. Через деякий час до неї додому прийшов дід ОСОБА_2 та підтвердив цю обставину. Вона відразу зателефонувала матері ОСОБА_2 , яка підтвердила цю обставину. Вона надала матері ОСОБА_2 4000.00 грн., їздила в лікарню, де лікувався ОСОБА_2 та пропонувала будь-яку іншу посильну допомогу. Коли ОСОБА_2 стало дещо краще позивачка в школі підняла питання щодо даного випадку. Називала її сина злочинцем, говорила, що він суспільно небезпечний. В результаті була створена така ситуація, що її син став боятись ходити до школи, оскільки всі до нього негативно відносились. Син став морально пригнічений, перестав ходити гуляти, і не через те, що вона його не пускає, а сам не ходить. Вона та її мати провели з сином необхідну виховну роботу. Говорили, що він вчинив поганий вчинок, також розпитували про обставини цього випадку, на що син повідомив, що він не хотів стріляти ОСОБА_2 в око, цілився в дерево, але стріла попала в око ОСОБА_2 . Після цього син навіть до неї ставиться насторожено, говорить, що вона його не любить та не довіряє йому. Тому її син також потерпів від даного випадку. Вона співчуває позивачці, пропонувала їй вирішить питання щодо відшкодування спричиненої шкоди за спільною згодою, але позивачка на це не йде, а навпаки настроює батьків та вчителів проти неї та її сина. вимагаючи залишити дану школу та не проживати в даному населеному пункті. Але вона не є безвідповідальною мамою, вона виховує двох дітей і до неї до цього випадку ніяких претензій з приводу їх виховання не було. Випадок, який стався є дуже прикрим. Але її син є дитиною і він навмисне хотів спричиняти тілесні ушкодження синові позивачки.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що кримінальне провадження було порушення за ст. 128 КК України, тобто за спричинення необережного тілесного ушкодження, а не навмисного і в подальшому було закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення. Витрати на лікування сина позивачки є непідтвердженими, а надані чеки не містять ідентифікуючих ознак, тобто, що ліки купувались саме позивачкою, що куплені ліки були використані саме на лікування її сина. Його довірителька є малозабезпеченою особою, оскільки проживає одна, батьки її дітей матеріальної допомоги на утримання синів не надають. Вона має матір, яка хворіє на онкологію і вона надає їй також матеріальну допомогу на лікування. А розмір моральної шкоди, яку просить відшкодувати позивачка є занадто завищеним.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. .

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка є матір`ю малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідачка є матір`ю малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження, встановлено, що 09.09.2019 року близько 18-00 години малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи умислу на заподіяння тілесних у ушкоджень малолітньому ОСОБА_2 , 2011 року народження, під час спільного проведення вільного часу на дитячому майданчику біля будинку культури в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по вул. Шкільна, 4 із саморобного предмету, схожого на лук, випустив одну палицю в напрямку ОСОБА_2 ,, в результаті чого поцілив йому в ліве око. В результаті даного інциденту, ОСОБА_2 , було госпіталізовано до офтальмологічного відділення ОКЗ «Лікарня ім. Мечникова» ДОР, де його прооперовано та надано допомогу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3806е від 20.12 2019 року у ОСОБА_2 , виявлене тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення рогівки лівого ока з випадінням оболонок, з наявністю сторонніх тіл, (дерево), на передній камері лівого ока з явищами гіфами та гемофтальму, суб та інтраретинального крововиливу з інородними тілами (дерево) макулярної області лівого ока, з розвитком в посттравматичному періоді катаракти, часткового іридодиалізу, атрофії гіпотонії генералізованого увеїту та тотального фіброзованого відшарування сітківки з втратою зору на ліве око до неправильної світло проекції.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення рогівки лівого ока з випадінням оболонок відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що зумовлюють стійку втрату працездатності не менш ніж на одну третину (не менш 33%), що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 30.12.2019 року.

За наведених обставин факт ненавмисного заподіяння ОСОБА_4 ,. ОСОБА_2 , тяжких тілесних ушкоджень знайшов своє підтвердженні. Проте враховуючи, що на час спричинення шкоди здоров`ю малолітньому ОСОБА_2 , ОСОБА_4 виповнилось 8 років і він не досяг кримінальної відповідальності, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000780 від 14.09.2019 року за ст. 128 КК України було закрите в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 , складу кримінального правопорушення за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 30.12.2019 року.

З дослідженої постанови встановлено, що кримінальне провадження було закрите не за реабілітуючи ми обставини, тобто за відсутністю вини, а в зв`язку з тим, що особа , яка спричинила шкоду здоров`ю потерпілому не досягла віку кримінальної відповідальності. Тому вина в діях малолітнього ОСОБА_4 , у спричиненні малолітньому ОСОБА_2 ,. тілесних ушкоджень є встановленою та не спростована відповідачем в судовому засіданні будь-якими доказами.

Допитаний в судовому засіданні малолітній свідок, ОСОБА_7 , пояснив, що він з ОСОБА_2 після уроків гуляв на майданчику, сиділи на каруселі. Потім до них прийшов ОСОБА_4 з іншими хлопчиками, які згодом пішли додому, а ОСОБА_4 залишився. У ОСОБА_4 був саморобний дерев`яний лук, з якого він. стріляв по різним мішеням, в тому числі і в їхню сторону, декілька раз він получив йому в плече, а потім стрельнув в сторону ОСОБА_2 та попав йому в око. ОСОБА_2 плакав і він відвів його до бабусі. На майданчику ростуть дерева, але ОСОБА_4 стріляв не в дерева.

Допит малолітнього свідка проводився в присутності психолога ОСОБА_12 ,. яка пояснила, що свідок давав пояснення відповідно до свого віку, стороннього впливу на показання малолітнього свідка не вбачається.

Таким чином факт спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_2 ,. підтверджується і показанням свідка, який був очевидцем цієї події. Та який після отриманої травми допоміг малолітньому ОСОБА_2 , дійти до його рідних.

З наданих позивачем доказів також встановлено, що в зв`язку з отриманою травмою син позивачки проходив лікування в інституті очних хвороб і тканинної терапії імені В.П.,Філатова з 28.10.2019 року по 11.11.2019 року, з 09.12.2019 року по 18.12.2019 року, з 11.03.2020 року по 17.03.2020 року і в даній медичній установі було встановлено наступний діагноз: праве око: співчутлива реакція. Спазм Акомодації. Ліве око:наслідки тяжкого проникаючого поранення (09.09.2019) ПХО фако травматичної катаракти з імплантацією ІОЛ та хірургічне втручання з приводу відшарування сітківки за м,п). Субатрофія. Гіпертонія. Тотальне фіброзоване відшарування сітківки. Посттравматичний рубець рогівки. Псевдофакія (ІОЛ «Cristalens" у міліарній борозні), що підтверджується наданими суду медичними висновками. Факт лікування сина позивачки та встановленого йому діагнозу також знайшов своє підтвердження, наданими позивачем належними та допустимими доказами у справі.

Позивачем заявлені позовні вимоги про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди в зв`язку з із спричиненням шкоди здоров`я її синові.

Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Таким чином позивачем правильно обраний спосіб захисту порушених прав, який передбачений нормами ЦК України та відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України - Шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Судом встановлено, що в зв`язку із спричиненням малолітньому ОСОБА_2 , тяжких тілесних ушкоджень, останній проходив тривале лікування та позивачкою були понесені затрати в зв`язку з лікуванням сина.

Згідно інформації ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П.Філатова Національної Академії Медичних наук України», в зв`язку з отриманою травмою пацієнт ОСОБА_2 , проходив лікування в інституті очних хвороб і тканинної терапії імені В.П.,Філатова з 28.10.2019 року по 11.11.2019 року, з 09.12.2019 року по 18.12.2019 року, з 11.03.2020 року по 17.03.2020 року і в даній медичній установі було встановлено наступний діагноз: праве око: співчутлива реакція. Спазм Акомодації. Ліве око:наслідки тяжкого проникаючого поранення (09.09.2019) ПХО фако травматичної катаракти з імплантацією ІОЛ та хірургічне втручання з приводу відшарування сітківки за м,п). Субатрофія. Гіпертонія. Тотальне фіброзоване відшарування сітківки. Посттравматичний рубець рогівки. Псевдофакія (ІОЛ «Cristalens" у міліарній борозні).

Згідно заявлених позовних вимог позивачка просить стягнути з відповідача 16160.00 грн., на лікування сина, ОСОБА_2 , 28263.00 грн., витрати на придбання ліків.

Проте згідно вищевказаного повідомлення ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терпії ім.. В.П.Філатова Національної Академії Медичних наук України», встановлено що вартість лікування пацієнта ОСОБА_2 ,за рахунок бюджетних коштів зазначена в довідці установи, що додається до інформації. Згідно додатку до даного листав зазначається, що вартість перебування пацієнта ОСОБА_2 , 22.12.2010 року на стаціонарному лікуванні у відділенні «Офтальмології дитячого віку» за рахунок коштів Інституту складає 16 160.90 грн.., Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки дані кошти на лікування малолітнього ОСОБА_2 , були затрачені медичним закладом за рахунок коштів державного бюджету, а не позивачкою.

Позовні вимоги в частині відшкодування позивачці коштів на придбання ліків підлягають задоволенню частково. На підставі підрахунків за наданими позивачем чеками та з врахуванням того, що відповідачкою добровільно було надано позивачці 4000.00 грн.. на лікування сина, що позивачем визнається, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача понесені затрати в сумі 22 663.00 грн. При цьому судом не враховуються грошові суми, зазначені в чеках як благодійна допомога, оскільки згідно наданих чеках неможливо розмежувати дані суми та суми на придбання ліків, та встановити на які цілі пішли зазначені кошти.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в даній частині суд виходить з того, що шкода, спричинена малолітнім ОСОБА_4 , в той час, коли заняття в школі вже були закінчені і дитина перебувала під наглядом батьків, а не навчального закладу. Тому в силу положень ст. 1178 ЦК України обов`язок її відшкодування покладається на батьків малолітнього ОСОБА_4 , тобто на відповідачку, оскільки останньою не надало будь-яких доказів, які б підтверджували, що зазначена шкода заподіяна не з її вини. При цьому судом враховується, що на час спричинення шкоди малолітньому ОСОБА_4 , було всього 8 років і мати повинна була здійснювати контроль за дозвіллям свого сина та за іграшками, якими він бавиться.

Доводи представника відповідача про те, що чеки не ідентифіковані, оскільки не містять прізвища особи, яка здійснювала придбання медичних засобів, сумнівів що придбані медичні препарати були призначеними та необхідними для лікування малолітнього ОСОБА_2 , суд вважає безпідставними, оскільки суду надані медичні висновки та листи призначень, які містять назву медичних препаратів, які призначались для лікування малолітнього ОСОБА_2 , і назви придбаних препаратів їм відповідають. Дати на чеках відповідають періодам лікування малолітнього ОСОБА_2 . При цьому транспортні затрати, на придбання скрапленого газу, також підлягають відшкодування, оскільки лікування дитини відбувалось за межами місця проживання дитини, відповідно дані витрати були необхідними, враховуючи отримані дитиною травми. Чеки на придбання ліків в Російській Федерації також є належними доказами понесених позивачем витрат, оскільки позивачем надані докази того, що вона зверталась за консультаціями та лікуванням сина і до ФГБУ «МНИИ ГБ ім Гельмгольца» Мінздрав Росії м. Москва і дитині надавались відповідні медичні послуги. В свою чергу законодавством не забороняється проведення лікування як в межах держави де особа проживає так і на території інших держав.

Вирішуючи питання щодо відшкодування спричиненої моральної шкоди. Суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказуванню не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди, є сам по собі факт порушення права ( справи Войтенко проти України, Науменко проти України.)

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України - Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Так, у пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом враховується враховуючи, що вина відповідача знайшла своє підтвердження на підставі наданих суду доказів.

Оскільки в результаті протиправних дій малолітнього сина відповідача малолітньому синові позивачки спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до тривалого болю і страждання. Позивачка змушена була перебувати разом із сином на стаціонарному лікуванні в зв`язку із спричиненням розладу його здоров`я, звертатись до різних медичних закладів. в тому числі і за межами України з питань надання медичної допомоги дитині. Оскільки травмування сина позивачки відбулось у період, коли дитина повинна була навчатись в школі, в результаті лікування малолітній ОСОБА_2 ,. пропустив шкільні заняття, що в подальшому вимагало як від нього так і від його батьків додаткових зусиль на вивчення учбового матеріалу. В результаті отриманих травм працездатність дитини знизилась. Крім того синові позивачки встановлена група інвалідності. Всі данні обставини свідчать про наявність моральних страждань як в самої дитини так і в його матері.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини спричинення шкоди здоров`ю малолітній дитині, суд з урахуванням того, що шкода була спричинена також малолітньою дитиною, яка в силу свого віку не могла в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та їх наслідків. Враховуючи, що спричинення шкоди відбулось з необережності, а не умисно. Також враховуючи ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачкою, а також з урахуванням поведінки відповідачки у справі, яка добровільно надала кошти на лікування сина позивача, цікавилась станом його здоров`я, відвідувала у лікарні. Просила вибачення за дії свого сина, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 50 000.00 грн.

Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде співмірним із спричиненою позивачці моральною шкодою, та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідачки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 908.00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , законного представника малолітнього ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з протиправними діями, які спричинили тяжкі тілесні ушкодження - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , законного представника малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , законного представника малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 22 663.00 (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят три) грн., на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди і 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., на відшкодування спричиненої моральної шкоди внаслідок спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі по 908.00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішенн

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 09.04.2021 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 09.04.2021 року

Дата набрання законної сили: 12.05.2021 року