Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/5901/16-ц
Провадження №4-с/711/14/21
У Х В А Л А

01 квітня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

державного виконавця Павлик Н.І.

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 (боржник) про визнання постанови державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії (стягувач ТОВ «Житлоексплуатація №1), -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою про визнання постанови державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії. Зазначено, що 19.12.2016р. Придніпровським райсудом м. Черкаси винесено судове рішення, яке набрало законної сили 10.01.2017р. про стягнення з нього на користь ТОВ «Житлоексплуатація №1» боргу в розмірі 4575грн. 75коп. та судових витрат в розмірі 1378грн. 00коп.

Скаржник вказує, що дізнався про порушення своїх прав 07.10.2020р., коли бухгалтер ПП «Юг-2000» повідомив йому про надходження постанови старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Павлик Н.І. від 23.06.2020р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і визначено розмір відрахувань 50%.

Вважає, що рішення державного виконавця суперечить нормам ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», а тому розмір відрахувань, визначений державним виконавцем є незаконним та протиправним.

Таким чином, просить суд, - визнати постанову від 23.06.2020р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Павлик Н.І. у ВП №53627777 в частині визначення відрахувань із зарплати у розмірі 50% неправомірною; зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення та поновити порушене право скаржника, шляхом відкликання даної постанови з бухгалтерії підприємства, де працює боржник; судові витрати просить покласти на орган державної виконавчої служби та зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС повідомити про виконання постановленої ухвали за результатами розгляду цієї скарги суд і скаржника не пізніше ніж у 10-ти денний строк з дня її одержання.

В судове засідання скаржник ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні стягувач керівник ТОВ «Житлоексплуатація №1» Музика І.Н. просила відмовити у задоволенні скарги. Зазначила, що на даний час за виконавчим листом боржником погашено через органи ДВС заборгованість: 1378грн. судовий збір та 499грн. 28коп. частину боргу по комунальним послугам. На даний час існує заборгованість в сумі 4075грн. 72коп.

В судовому засіданні державний виконавець Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павлик Н.І. просила відмовити у задоволенні скарги. Зазначено, що відносно боржника ОСОБА_2 було два виконавчі провадження, які об`єднані в зведене виконавче провадження. Під час вчинення виконавчих дій було встановлено місце роботи боржника і відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» винесено 23.06.2020р. постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і визначено розмір відрахувань 50%. Постанова є законною та відповідає вимогам закону. По двох виконавчих провадженнях наявні: борг за виконавчими документами, виконавчий збір, витрати. Вказана постанова була направлена за місцем роботи боржника, але не виконувалась і лише 01.03.2021р. від ОСОБА_2 надійшли до ДВС грошові кошти в розмірі 2463грн., які направлені на погашення 1378грн., 199грн. та 10% виконавчого збору. Отже, за цим виконавчим листом виконавче провадження закрите, на підставі п.9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження, як повне фактичне виконання і виконавчий лист повернуто до Придніпровського райсуду м. Черкаси. По іншому виконавчому листу щодо стягнення з боржника на користь стягувача боргу в сумі 4575грн. 75коп., 199грн., та виконавчому збору, сплачено 199грн. і закрито в цій частині, але ще наявна заборгованість по основному боргу, а тому ще є діюче виконавче провадження, за яким 02.03.2021р. винесено постанову про зміну розміру відрахувань з 50% на 20%.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що за виконавчим листом №711/5901/16-ц, виданим Придніпровським райсудом м. Черкаси 16.03.2017р., постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС 23.03.2017р. відкрито виконавче провадження №53627873 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлоексплуатація №1» боргу у розмірі 1378грн. 00коп. Крім того, визначено виконавчий збір 137грн. 80коп.

За цим виконавчим провадженням постановою від 18.06.2020р. накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, та рахунках, що будуть відкриті.

Крім того, за виконавчим листом №711/5901/16-ц, виданим Придніпровським райсудом м.Черкаси 23.03.2017р., постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС 23.03.2017р. відкрито виконавче провадження №53627777 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлоексплуатація №1» боргу у розмірі 4575грн. 75коп. Крім того, визначено виконавчий збір 457грн. 58коп.

За цим виконавчим провадженням постановою від 23.06.2020р. накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, та рахунках, що будуть відкриті.

Постановою державного виконавця від 23.06.2020р. ці виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №62408519.

Крім того, встановлено, що постановою державного виконавця 23.06.2020р. за двома виконавчими провадженнями, що зведені в одне виконавче провадження, звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і визначено розмір відрахувань 50% щомісячно до виплати загальної суми боргу 6947грн. 13коп. (отримує дохід у ПП «Юг-2000»).

23.06.202р. ця постанова направлена учасникам виконавчого провадження та до ПП «Юг-2000».

У зв`язку із повним фактичним виконанням ВП №53627873, яке входило до складу зведеного ВП №62408519, відносно боржника ОСОБА_2 , у Придніпровському відділі ДВС залишилось не виконаним ВП №53627777, а тому 02.03.2021р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, що отримує доходи у ПП «Юг-2000» з відрахуванням 20% щомісячно до виплати загальної суми боргу 4484грн. 13коп., з яких: 4076грн. 47коп. залишок боргу, 407грн. 66коп. залишок виконавчого боргу.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи обов`язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження (ст. 18 Закону), він зобов`язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч. 5 ст. 74 ЗУ).

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5 (зареєстровано в МЮУ 02.04.2012 р. за №489/20802) затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка діє із змінами та доповненнями, в т.ч. відповідно до наказу МЮУ № 2522/5 від 02.08.2018.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.1, ч.2 п.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Як передбачено ст. 70 цього Закону, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Як передбачено ч.3 ст. 70 Закону, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, за результатами розгляду скарги, судом не встановлено порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», які б були допущені старшим державним виконавцем Павлик Н.І. при виконанні виконавчих документів, виданих Придніпровським райсудом м. Черкаси щодо боржника ОСОБА_2 .

Як постанова від 23.06.2020р., так і постанова від 02.03.2021р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема ст.ст. 68-70 ЗУ «Про виконавче провадження». Суд вважає, що розмір відрахування 50%, який визначений до виплати боржником загальної суми боргу за зведеним виконавчим провадженням (за двома виконавчими листами), з врахуванням суми боргу, виконавчого збору, відповідає положенням ч.3 ст. 70 Закону. Крім того, після здійснення боржником фактичного виконання одного виконавчого документа у березні місяці 2021р., державним виконавцем законно винесена постанова від 02.03.2021р., якою зменшено розмір відрахування до 20% (виконання за одним виконавчим документом).

На думку суду, скаржником не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування заявлених ним вимог, а тому скарга ОСОБА_2 як безпідставна та необгрунтована не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 447, 448, 449, 453 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 (боржник) про визнання постанови державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії (стягувач ТОВ «Житлоексплуатація №1), - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 06.04.2021р.

Головуючий: С. М. Позарецька