У Х В А Л А

"07" квітня 2021 р. Справа153/499/21

Провадження2/153/81/21-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зняття арешту з земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

До Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зняття арешту з земельної ділянки.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за вказаною позовною заявою в порядку цивільного судочинства необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до позовної заяви позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою про зняття арешт з нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, площею 1.8943 га, кадастровий номер :10:004:0141, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Бабчинецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області, що був накладений постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Ямпільського районного управління юстиції Катрук І.В. від 10.05.2016 у виконавчому провадженні №50096844.

Відповідно до позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що арешт на нерухоме майно позивача, зокрема земельну ділянку, був накладений при примусовому виконанні виконавчого листа №153/444/14 від 28.01.2016, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 99120 гривень майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 10000 гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 243 гривні 60 копійок судових витрат, всього: 109363 гривні 60 копійок. Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу головного державного виконавця Старжевського В.В. від 31.07.2017 виконавчий лист №153/444/14, виданий 20.01.2016 Ямпільським районним судом Вінницької області повернуто стягувачу.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18).

За змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження органами державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів. Зокрема, пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів судом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, закон визначає ефективний та належний спосіб захисту порушеного права та інтересу особи - боржника внаслідок наявності обтяжень, накладених державним виконавцем на його майно в межах виконавчого провадження - оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Суд враховує ту обставину, що позивач ОСОБА_1 , хоч і є власником майна, однак, поряд з цим, є боржником у справі про стягнення з неї майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також судових витрат, й арешт накладено державним виконавцем на її майно як на майно боржника у виконавчому провадженні, ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, а не іншою особою, що заявляє вимоги на майно, на яке накладено арешт у виконавчому провадженні.

Таким чином, позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Законом для боржника встановлений інший порядок захисту їх майнових прав як сторони виконавчого провадження шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

ОСОБА_1 не може виступати позивачем у даній справі, оскільки арешт накладено на її майно з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому така справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства (загального позовного провадження).

До такого висновку також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.01.2021(справа №157/298/19 провадження №61-20261 св19).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що підстави для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зняття арешту з земельної ділянки у порядку цивільного судочинства (загального позовного провадження) відсутні, тому у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.186, 447 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зняття арешту з земельної ділянки - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.В. Швець