Справа №519/361/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.2021 року м. Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 11.09.2019 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 20.01.2020 закрито підготовче судове засідання по цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з карантинними заходами.
При цьому позивачем 05.04.2021 надані до суду пояснення згідно яких в провадженні Южного міського суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 519/361/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказаний позов до суду було подано 21 березня 2019 року. Протягом всього часу судового провадження цієї справи відповідач, посилаючись на карантинні обмеження, просить відкласти розгляд справи на невизначений термін. При цьому, дитині відповідача, ОСОБА_3 , 16 червня виповниться п`ять років. За весь цей час відповідач не виявив бажання познайомитися зі своєю дитиною, не цікався станом її здоров`я, її розвитком, тим, що дитина їсть, як одягається та взагалі нічим, що стосувалось дитини. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради з першого року життя дитини неодноразово викликала відповідача для вирішення питань, пов`язаних з дитиною. Відповідач жодного разу не з`явився. Під час розгляду питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, вищевказана комісія неодноразово викликала відповідача для участі у засіданні комісії, де його явка була обов`язкова, проте відповідач повідомляв, що йому потрібен час для підготовки, для здійснення поїздки до м. Южне, незважаючи на те, що він повідомлявся завчасно, або просто ігнорував. Комісія пропонувала відповідачу надати графік коли б він хотів бачитись з дитиною, проте відповідач знову ж таки не виявив бажання бачитись з дитиною. За весь час судового провадження цієї справи відповідач ніяким чином не висловив свою позицію щодо позовних вимог та жодного разу не з`явився до суду, хоча про всі судові засідання був належним чином повідомлений. Натомість, позивач, постійно зловживаючи своїми процесуальними правами, просить суд відкласти розгляд справи на невизначений термін, вживаючи такі висловлювання як: «перенести на дату після покращення епідеміологічної ситуації, зменшення кількості хворих на COVID-19, зменшення кількості померлих від вищевказаного захворювання, закінчення карантину». Відповідач, у зв`язку із встановленими карантинними обмеженнями та, як він зазначає в клопотаннях, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, повідомляє суд що не може прибути до суду в м. Южне. Проте, як вбачається з листа головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 08.02.2021 №91-4513/0/15-21-Вих, карантинні обмеження не заважають відповідачу відвідувати інші країни, регулярно перетинаючи державний кордон за різними напрямками. До того ж, між м. Київ та м. Южне Одеської областті працює транспортне сполучення. Дозволено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, здійснення перевезень пасажирів метрополітеном м. Києва. Також дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів тощо. Наведене свідчить про відсутність перешкод у реалізації відповідачем своїх процесуальних прав. Також, згідно особливого режиму роботи суддів України, на який посилається відповідач, Рада суддів України рекомендує розглядати справи в режимі відеоконференції. Проте, відповідач не виявляє бажання скористатися таким своїм правом. Відповідач надсилає клопотання про відкладення розгляду справи на електронну адресу суду електронним листом без скріплення електронним цифровим підписом, без надсилання до суду оригіналу документа в паперовій формі, як того вимагає законодавство. Вищенаведене свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи. Своїми діями позивач навмисно уповільнює розгляд справи, з неповагою відноситься до суду та всіх учасників справи. Враховуючи те, що в справі в наявності достатньо матеріалів для її вирішення; те, що майже п`ять років позивач виховує та утримую дитину без участі відповідача, не отримуючи аліментів чи іншої допомоги, як жінка, яка виховує дитину без батька; а також те, що кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, позивач просить суд не задовольняти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розглянути справу за відсутністю відповідача та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
При цьому судом встановлено, що частинами 1, 2 статті 210 ЦПК України передбачено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)» (далі Закон № 540-ІХ), яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
На усій території України карантин установлено з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року (постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, від 02 квітня 2020 року № 255, від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641 зі змінами в редакції від 26 серпня 2020 року).
Згідно з ч.ч.3, 4 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Таким чином, у відповідача був обов`язок подати всі наявні в нього докази до суду разом з подачею відзиву, письмово відповідач не повідомляв суд про неможливість подати докази у встановлений строк. Явка відповідача не визнавалась судом обов`язковою, відповідач мав можливість надати до суду докази, які він вважав за необхідне надати.
Згідно з ч.ч.2-4 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
На підставі аналізу наведених вище норм права, враховуючи, що явка відповідача не визнавалась судом обов`язковою, відповідач не надав жодних письмових пояснень по справі, не надав відзиву на позовну заяву, а також враховуючи строки розгляду справи, суд вважає за необхідне відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з зловживанням відповідачем таким правом.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання, пояснила що вона працює педіатром, ОСОБА_3 перебуває у неї на обліку з народження, дитиною опікується мати, батька вона ніколи не бачила.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання, пояснила що є сусідкою позивача, яка з 2015 року проживає з сином і батьками. Позивач сама виховує сина ОСОБА_3 , батька дитини вона ніколи не бачила, участі у виховані він не приймає, проживає у іншому місці.
Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 13.12.2017 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний (а.с.6).

19.12.2020 ухвалено рішення виконавчим комітетом Южненської міської ради про затвердження висновку Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 , повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ст.150 Сімейного кодексу України: ніяких відносин із малолітньою не підтримує, вихованням дитини не займається, не цікавиться здоров`ям, не приймає участь у розвитку дитини як особистості.

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки, що підтверджується довідкою з КДНЗ «Южненський міський ясла-садок від 20.02.2019, характеристиками з місця проживання, зверненням до Южненського міського голови від 15.02.2017, актом обстеження умов проживання від 09.02.2017, висновком комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради від 10.03.2017, клопотанням профспілки робітників морського транспорту, письмовим поясненнями сусідів (а.с.13-14,17-26,28-29).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В порядку ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України.

Враховуючи те, що Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні малолітньої дитини, не утримує її та не спілкується з нею. Вихованням неповнолітнього сина займається позивач, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 265, 282, 284, 430 ЦПК України та ст.ст.141, 150, 164, 165, 166, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щомісячно, починаючи з 21.03.2019 у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, місцезнаходження за адресою: Одеська область, м. Южне, пр. Гр.Десанту, 18, .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська