Справа № 559/185/20
Провадження № 2/559/89/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія управління активами», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, Харківський обласний державний нотаріальний архів про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих коштів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що в жовтні 2019 року отримала Постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. ВП № 60289309 від 10.10.2019 року про відкриття виконавчого провадження. Провадження було відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 5503 від 20.09.2019 року, відповідно з яким з неї запропоновано стягнути заборгованість у сумі 5521,93 грн. Стягувачем по даному провадженню виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступлене право вимоги на підставі Договору факторингу № 20180724-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум банк» на підставі Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року відступлене право вимоги за договором від 22.08.2012 року, укладеним між нею та ПАТ «Платинум банк». Крім того, 10.10.2019 року цим же виконавцем винесено Постанови ВП № 60289309 про арешт коштів боржника, стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 222 грн., стягнення з боржника основної винагороди в сумі 552,19 грн. 25.10.2019 року виконавцем також винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (копії додаються). Відповідно до вищевказаних документів з її заробітної плати здійснюється відрахування у розмірі 20 %, а банківські рахунки, за якими вона отримує заробітну плату та соціальну виплату допомоги на дитину як одинока матір заблоковано. Станом на 30.01.2020 року відповідачем було стягнуто з її карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Ощадбанк", 4853 грн. 39 коп. Даний рахунок використовується для виплати їй соціальної допомоги як одинокій матері. Стягнення даної суми підтверджується випискою з банківської установи. Вважає що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, так як не є рішенням суду, а тому, виходячи з положень Конституції України, які є нормами прямої дії, банк не мав права звертатися до нотаріуса, а останній не мав права вчиняти виконавчий напис.

Вважає, що вчинення виконавчого напису на кредитному договорі у даному випадку є незаконним з тих підстав, що законом не передбачено такий випадок вчинення виконавчого напису і при цьому не має значення, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (зокрема Постанову КМ України від 29.06.1999 року № 1172 доповнено розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») є нечинною з часу її прийняття чи з часу набрання судовим рішенням законної сили; згідно з умовами кредитного договору вирішення спорів має вирішуватися в судовому порядку, на час його укладання ні закон, ні сам договір не встановлював можливості застосування позасудового стягнення заборгованості в безспірному порядку.

Відповідач у заяві до нотаріуса зазначив, що вона проживає в АДРЕСА_1 . Фактично вона мешкає в м. Дубно, Рівненської області, тому ніякої вимоги банку не отримала і не могла отримати. Незважаючи на те, що в наданому банком спірному кредитному договорі від 22.08.2012 року зазначено, що вона зареєстрована в м. Дубно, нотаріус вчинив виконавчий напис, не перевіривши достовірність документів, що підтверджують безспірність заборгованності. Нотаріус не повідомив її про те, що звернувся з заявою про вчинення виконавчого напису, в результаті чого вона не могла заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора. Наслідки такого неповідомлення зазначені в Листі ВССУ від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні». Так в п. 10 вказаного документа зазначено, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 5503 від 20.09.2019 року, хоча в заяві про примусове виконання рішення зазначено, що виконавчий напис за № 5503 від 20.09.2019 року виданий приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем.

Між нею та «Платинум банком» було укладено кредитний договір з визначеним кінцевим терміном повернення кредиту 02.09.2015. Останній платіж нею було здійснено 28.03.2015, тобто з 28 березня 2015 року у кредитора виникло право вимоги про стягнення заборгованості, а правонаступник банку подав нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису лише у вересні 2019 році. Таким чином, відповідач звернувся до нотаріуса з заявою із пропуском трирічного строку позовної давності, що безумовно свідчить про порушення вимог чинного законодавства щодо вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості. Дана правова позиція висвітлена в Постанові ВС від 12.04.2018 року у справі № 191/2478/15-ц, провадження № 61-2501св18. Окрім того, зазначену у виконавчому написі нотаріуса заборгованість не визнає в повному обсязі. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений з порушеннями вимог Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5.

Нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 5503 від 20.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 3183/186ЕSSР11Р від 22.08.2012 в сумі 5371, 93 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 150 грн., а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» кошти в сумі 6282,73 грн., стягнуті з карткового рахунку позивачки та витрати по сплаті судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Представник позивача - адвокат Шевчук В.М., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. та представник Харківського обласного державного нотаріального архіву, в судове засідання не з`явились, про дату судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим №5503 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 5521,93 грн.

10.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «Фінансова компанія управління активами» ВП №60289309. 10.10.2019 року цим же виконавцем винесено постанови ВП № 60289309 про арешт коштів боржника, стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 222 грн., стягнення з боржника основної винагороди в сумі 552,19 грн.(а.с. 8, 10, 11).

25.10.2019 цим же приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. За змістом даної постанови приватний виконавець зобов`язав здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника (а.с. 9).

Станом на 30.01.2020 року з карткового рахунку позивачки № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Ощадбанк", було стягнуто 6282 грн. 73 коп. в рахунок погашення боргу, про що свідчать виписки по картковому рахунку (а.с. 16-17, 53-54).

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат»у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У постанові від 10.04.2019 Верховний Суд України по справі №201/11696/16-ц зазначив, що безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а стягнуті з карткового рахунку позивачки кошти за виконавчим написом - підлягають поверненню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн.

Керуючись ст.12, 13, 15, 81, 141, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження: вул. Стельмаха, 9А, офіс 203, м. Ірпінь Київської області, ідентифікаційний код 35017877), треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович (місцезнаходження: вул.Нове Шосе, 3, м. Буча Київської області), Харківський обласний державний нотаріальний архів (місцезнаходження: вул. Другої п`ятирічки, 18, м. Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих коштів, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. № 5503 від 20.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 3183/186ЕSSР11Р від 22.08.2012 в сумі 5371, 93 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 150 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» кошти в сумі 6282 (шість тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 73 коп., стягнуті з карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , відкритого в АТ "Ощадбанк", за виконавчим написом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 5503 від 20.09.2019, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.04.2021.

Суддя: Р.В. Ралець