Справа № 417/372/21
Провадження № 2-о/417/82/21
РІШЕННЯ

Іменем україни

"09" квітня 2021 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Грибєнік О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Марківка Луганської області цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

встановив:

29.03.2021 заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та факту її смерті на тимчасово окупованій території України визначеній постановою Верховної Ради України в м. Луганськ.

На обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ померла його тітка по лінії батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було видано лікарське свідоцтво про смерть, а в подальшому Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 на території, яка є тимчасово окупованою.

Заявник позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті тітки на території України, яка контролюється державними органами та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка, оскільки документи про смерть видані на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Крім того, при оформленні документів з`ясувалося, що необхідно також підтвердити родинні відносини між ним і його тіткою, оскільки в особистих правовстановлюючих документах є розбіжність у написанні їхнього родового прізвища. Так, у його свідоцтві про народження та свідоцтві про народження його померлого батька, який доводився рідним братом померлої ОСОБА_2 , прізвище зазначене на російській мові як « ОСОБА_3 », у свідоцтві про народження померлої тітки ОСОБА_2 , її прізвище та прізвища батьків зазначені на російській мові як « ОСОБА_4 », « ОСОБА_4 », що є наслідком неуважності посадових осіб державних органів при заповненні та видачі документів.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заявник в своїй заяві просив розглянути справу в його відсутність.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Суд дослідивши заяву, наявні у суду матеріали, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт Марківка Луганської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України, Серії НОМЕР_2 виданого 06.09.2000р. Марківським РВ УМВС України в Луганській області та має картку платника податків НОМЕР_3 . Прізвище російською мовою - ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Лобасове Марківського району Луганської області, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 17.06.1998р. артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мала дошлюбне прізвище (на російській мові « ОСОБА_4 »), її батьком вказаний (на російській мові « ОСОБА_5 »), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 01.08.1953р. та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 .

Згідно копії свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_7 виданого 13.03.1975р. його батьком вказаний (на російській мові « ОСОБА_6 »).

Також із копії свідоцтва про народження виданого 23.09.1947р. ОСОБА_7 встановлено, що його батьком вказаний (на російській мові « ОСОБА_8 »

Тобто у свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про народження його померлого батька прізвище зазначене на російській мові як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , її прізвище та прізвища батька зазначено на російській мові як « ОСОБА_4 », « ОСОБА_4 ».

Із пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено, що вони проживають в АДРЕСА_1 . По сусідству з ними проживала ОСОБА_2 , її рідний брат ОСОБА_7 та їхні батьки. Вони їх добре знають та підтверджують, що батько заявника ОСОБА_7 та померла ОСОБА_2 були рідними братом і сестрою, а ОСОБА_1 рідним племінником померлої.

Згідно з п.1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Родинні відносини (спорідненість) - зв`язок між людьми, заснований на походженні однієї особи від іншого (пряма спорідненість) або різних осіб від спільного предка.

Родичі - особи, пов`язані між собою кровним спорідненням. Родичі походять один від одного або від загального предка. Родичами є прадід (прабабка), дід (бабка), батько (мати), син (дочка), внук (внучка), правнук (правнучка), брати та сестри, дядьки (тітки), племінники (племінниці) і т. д. Споріднення виступає основним елементом у сімейних відносинах.

Родинні відносини можуть підтверджуватися будь-якими документами, які містять необхідні відомості. До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; показання свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.).

Рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис, видачі заявнику нового свідоцтва про народження, паспорта тощо.

Під час судового розгляду, суд переконався "поза розумним сумнівом", що заявник є племінником по лінії батька ОСОБА_2 .

Щодо встановлення факту смерті ОСОБА_2 суд виходить із наступного.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого «Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ Луганської області.

Згідно довідки про причину смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлаІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок хронічної серцево-судинної недостатності, атеросклеротичної хвороби серця у віці 67 років.

Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявнику відмовлено у проведення державної реєстрації смерті з підстав, що ним для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження.

Вирішуючи справу по суті судом використовуються норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно п.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000року, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов`яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.п. 13, 18 цієї ж Постанови суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин суд вважає надані заявником документи, як доказ смерті особи, не дивлячись на те, що установи, які видали ці документи, знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими.

За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами та отримання свідоцтва про смерть державного зразка.

Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

При цьому копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 279, 280 ч.1, 282, 284, 288-289, 293, 294, 317, 319, 352, 352, 355 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (Код , знаходиться за адресою: 92400, Луганська область, смт Марківка, пров. Південний, 5) про встановлення факту що має юридичне значення - задовільнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Лобасове Марківського району Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю смт.Марківка Марківського району Луганської області.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Лобасове Марківського району Луганської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті - м.Луганськ, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення, негайно після його проголошення надіслати до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для державної реєстрації смерті.

Роз`яснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Марківський районний суд Луганської області .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В. М. Шкиря