Справа № 703/3807/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарях судового засідання Холодняк Л.П., Бойко Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 в інтересах якої дії представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-ті особи ОСОБА_5 , приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу Таран Галина Володимирівна про усунення від права на спадкування, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем за правом представлення так як її батько ОСОБА_7 , якому б належала частка по закону помер.

Позивач вчасно звернулася до нотаріуса із завою про прийняття спадщини, однак нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 серпня 2016 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Тому звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2019 року заочне рішення від 16 липня 2018 року скасовано та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

Не погоджуючись із заявленим вимогами позивача ОСОБА_4 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , 3-ті особи ОСОБА_5 , приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. про усунення від права на спадкування.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2019 року прийнято зустрічний позов представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 , приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. про усунення від права на спадкування до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Зустрічний позов ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача спадкодавець ОСОБА_6 .

Спадщину ОСОБА_4 прийняла шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В.

Їй стало відомо, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_7 , який був сином ОСОБА_6 , помер.

Позивач за зустрічним позовом зазначила, що спадкодавець ОСОБА_6 була особою похилого віку, часто хворіла на різні хвороби, а тому постійно потребувала стороннього догляду та піклування. Оскільки ОСОБА_6 мала мізерну пенсію, позивач сплачувала всі витрати за комунальні послуги.

Враховуючи сімейні обставини позивач вимушена була весь час проживати із сім`єю в Росії, але незважаючи на це вона постійно підтримувала свою матір та надавала фінансову допомогу.

На її прохання матір позивача постійно підтримували та допомагали сусіди та подруги, а саме, купували ліки, продукти харчування та допомагали в побуті.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 ніколи не цікавилася життям спадкодавця ОСОБА_6 , а навпаки намагалася умовити переписати квартиру на її ім`я, дозволити на проживання у ній, що як вона вважає, підтверджується вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року.

Окрім того зазначила, що ніякого спілкування між відповідачем ОСОБА_3 та спадкодавцем ОСОБА_6 не було, ОСОБА_3 не піклувалася про її матір та будь-якої допомоги не надавала.

Рідна сестра по матері відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засуджена за вбивство спадкодавця ОСОБА_6 ..

Тому просила суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , за правом представлення, оскільки вона спадкує частку, яка б належала її батьку ОСОБА_7 , як би він був живий на час відкриття спадщини та просила стягнути судові витрати по справі.

Щодо зустрічного позову просила суд відмовити у його задоволенні, оскільки такий є безпідставним.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд відмовити у його задоволенні щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Зустрічний позов просив задовольнити та усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , оскільки відповідачем за зустрічним позовом не надано жодної допомоги спадкодавцю та вона не піклувалася нею.

Окрім того, представник позивача послався на те, що тітку ОСОБА_3 - ОСОБА_8 засуджено за вбивство ОСОБА_6 .

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно і належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно і належним чином.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_3 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 14 вересня 2016 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 10 серпня 2017 року Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 110).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 14 вересня 2016 року, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно 14 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (а.с. 6).

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 6 грудня 1995 року виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому ОСОБА_6 є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 2 березня 2007 року ОСОБА_6 є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Постановою приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. від 22 серпня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Окрім того зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_4 від 10 січня 2012 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_11 (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с. 148).

Із свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 виданого відділом ЗАГСа Смілянського міськвиконкому Черкаської області вбачається, що ОСОБА_12 22 квітня 1989 року уклала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с. 150).

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 виданого Смілянським міським відділом ЗАГС Черкаської області ОСОБА_4 розірвала шлюб та після розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_13 » (а.с. 149).

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року ОСОБА_14 визнано винним у вчиненні злочинів, що передбачені п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочинів, що передбачені ст. 27, п. 6, 12 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 151-156).

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відтак, суд прийшов до висновку, що позивач за первісним позовом ОСОБА_3 є спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкує ту частку, яка б належала її батьку ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та прийняла спадщину у встановлений законом строк.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 128 ЦК України 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 серпня 2016 року відмовила ОСОБА_15 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки відсутні правовстановлюючі документи неї.

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом за захистом свого невизнаного права, оскільки їй нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, органи БТІ у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за заявою власника (власників) або уповноваженої ним (ними) особи, до якої додається опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності мали право видавати дублікат свідоцтва про право власності. Однак, з 1 січня 2013 року вищевказане положення втратило свою чинність, а тому отримати дублікат втраченого правовстановлюючого документа, а саме, свідоцтва про право власності на житло від 06 грудня 1995 року, є неможливим.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано. що: правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК ( 435-15 ) стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України ( 2947-14 ) (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Згідно п. 4 Листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що: усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення зумовлює пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки (збільшення частки у спадщині, зміна черговості одержання права на спадкування), одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред`явлена лише після смерті спадкодавця.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог щодо усунення від права на спадкування ОСОБА_3 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , позивач за зустрічним позовом послалася на те, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2015 року ОСОБА_8 , яка є тіткою відповідача за зустрічним позовом, визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ст. 27, п. 6, 12 ст. 115, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_14 за попередньою змовою між собою 04 січня 2012 року близько 21години 00 хвилин маючи умисел на заволодіння грошовими коштами та золотими виробами перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 вичнили розбійний напад на неї та її вбивство.

Однак, суд зазначає, що позивач за первісним позовом ОСОБА_3 вироком суду від 09 червня 2015 року не засуджена за вчинення умисного злочину передбаченого кримінальним кодексом, щодо ОСОБА_6 .

Та обставина, на яку послалася позивач за зустрічним позовом, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги ОСОБА_3 , спадкодавцю ОСОБА_6 .

Отже, доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач за зустрічним позовом ухилялася від надання ОСОБА_6 допомоги, а також те що спадкодавець перебувала в безпорадному стані, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, дослідивши письмові докази, суд зазначає, що позивач за первісним позовом є онукою спадкодавця ОСОБА_6 , відтак являється спадкоємцем за правом представлення після її смерті, відповідно до ст.ст.1216, ч.1 ст.1222 ЦК України має право на визнання за нею права власності на 1/4 частку в порядку спадкування за законом квартири АДРЕСА_1 .

Відтак позовна заява ґрунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення, а не визнане право позивача захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки первісний позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 15, 16, 334, 392,1216,1217, 1218, 1224, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 128 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1, 2, 76, 81, 89, 233, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт серії НОМЕР_8 виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 26 грудня 1996 року на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 сплачений судовий збір в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-ті особи ОСОБА_5 , приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу Таран Галина Володимирівна про усунення від права на спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чераського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони по справі:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , діє згідно договору про надання правової допомоги від 06 листопада 2016 року.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_5 .

Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом Єременко Сергій Якович, діє згідно ордера серія ЧК №83853 від 25 березня 2019 року.

Третя особа: ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_5 .

Третя особа: приватний нотаріус Смілянського міського нотаріального округу Таран Галина Володимирівна, юридична адреса: м. Сміла, вул. Свердлова, 96, Черкаська область.

Головуючий О.П.Опалинська