Справа №628/736/21
Провадження №2/628/498/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

08 квітня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі судді

Барабанової В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 а звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності.

07.04.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшла належним чином оформлена оформленазаява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль RENAULT MASTER 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , н/к НОМЕР_2 , що перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 , та вилученням даного автомобіля, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої і другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, за вищевказаних обставин, беручи до уваги характер спірних правовідносин, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, співмірність із заявленими позивачем вимогами, вимоги норм матеріального та процесуального права, враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суддя вважає за необхідне захищаючи законні інтереси позивача ОСОБА_1 , задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірний автомобіль, так як накладення арешту на вказане рухоме майно включає в себе заборону вчинення дій, пов`язаних з відчуженням майна та не знаходить підстав для задоволення заяви в частині вилучення даного автомобіля, оскільки позивачем ставиться питання про визнання за нею права власності в порядку поділу майна подружжя лише на 1/2 частину даного автомобіля, а також обмеження в праві користування спірним автомобілем відповідачем призведуть до порушення права власності останнього.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 149-157 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арештна автомобіль RENAULT MASTER 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , н/к НОМЕР_2 , що перебуває у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Буди Харківського району Харківської області, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , інші відомості відсутні.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копію даної ухвали для виконання та вжиття відповідних заходів направити до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та до відома ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області протягом 15 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: В.В. Барабанова