УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участю секретаря судового засідання Радченко М.О. , розглянувши заяву ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області із заявою про забезпечення позову. У обґрунтування вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 . За життя останній мав психічний розлад здоров`я, з приводу чого знаходився на обліку у КЛПУ « Міська психіатрична лікарня № 7 м. Маріуполя». Після перенесеної тяжкої черепно-мозкової травми 28 травня 2009 року, його психічний стан значно погіршився та з цього приводу він неодноразово та регулярно перебував на стаціонарному лікуванні, знаходився на постійному медикоментозному лікуванні. Про смерть батька заявник дізнався від сусідів, коли прийшов до нього за місцем мешкання: АДРЕСА_1 . Зі слів сусідів стало відомо, що батько останні півтори місяці був під дією наркотичних препаратів з приводу захворювання на рак (лімфома ОСОБА_3 ). За життя ОСОБА_2 обіцяв залишити все належне йому майно синові, заявнику по справі ОСОБА_1 . Між тим, звернувшись до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори, де було зареєстровано спадкову справу за № 66559378 від 12 жовтня 2020 р., заявник дізнався, що квартира, яка належала ОСОБА_2 на підставі права власності, вже йому не належить. Нотаріусом повідомлено, що на підставі довіреності, яку надав ОСОБА_2 , вчинено правочин, а саме договір дарування вищезазначеної квартири. Під час перебування батька у безпорадному стані, в якому він виявляв ознаки психічного розладу та вживання сильнодіючих препаратів, що в сукупності здійснило істотний вплив та його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, обмежуючи цю здатність, за допомогою рідної сестри батька, ОСОБА_4 , спочатку було оформлено довіреність від 25 червня 2020 року на право розпорядження його майном на ім`я ОСОБА_4 , після чого укладено договір дарування спірного майна від 01 липня 2020 року. У процесі спілкування з ОСОБА_5 , заявнику стало відомо, що вона має намір продати спірну квартиру, оскільки вважає, що саме в такий спосіб, я не зможу відстояти своє порушене право, а вона в свою чергу отримає бажаний прибуток, і не буде нести жодної відповідальності. Оскільки невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з метою забезпечення позову вважає необхідним накладення арешту із забороною відчуження, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на однокімнатну квартиру, загальною площею 41,2 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на теперішній час ОСОБА_5 .У подальшому заявник має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, пред`явити позов до ОСОБА_5 про визнання довіреності недійсною та визнання недійсним договору дарування від 01 липня 2020року.

У порядку ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Відповідно до ч. ч.5-7ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Дослідженням змісту та вимог заяви встановлено, що предметом спору є однокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є необхідним та виправданим вжиття заходів забезпечення позову, а також наявні всі підстави для накладення арешту на спірну квартиру та встановлення заборони її відчуження шляхом внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту, оскільки це забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів особи ОСОБА_1 , які він має намір захистити при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 2,150-153,157,260-261,353,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: однокімнатну квартиру загальною площею 41,2 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) шляхом заборони оформлення та видачі документів про її відчуження та шляхом заборони проводити будь-які нотаріальні дії за вказаною адресою.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя: Ю. О. Матвєєва