печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В. ,

при секретарі - Пітей О.Д. ,

за участю представника позивача ОСОБА_8, ОСОБА_9

представника відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_3 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018р. позивач звернувся до суду з позовом до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я , ОСОБА_3 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається , що відповідачами порушені його трудові права, оскільки звільнення із займаної посади відбулось за відсутності законних на те підстав, з порушенням трудового законодавства України. Вказує, що наказ № З-з «Про призначення виконуючого обов`язки ректора НМУ ім. О.О. Богомольця» від 05.09.2018 року, відповідно до якого за підписом ОСОБА_4 призначено виконувачем обов`язків ректора НМУ ім. О.О. Богомольця ОСОБА_3 є незаконним.Вказана обставина випливає зі змісту Ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2018 року у справі № 826/14303/18, якою зупинено дію наказу МОЗ України № 42-о «Про покладення обов`язків» від 14 серпня 2018 року на ОСОБА_4 . А тому, всі дії ОСОБА_4 з 05.09.2018 року, зокрема.щодо призначення ОСОБА_3 виконувачем обов;язків ректора НМУ ім. О О Богомольця не спричиняють жодних юридичних наслідків. Таким чином,вважає наказ Національного медичного університету імені О О Богомольця № З-з від 05.09.2018 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Вважає Наказ №6-з «Про звільнення ОСОБА_2 » від 14.09.2018р. за невиконання обов`язків,передбачених контрактом з проректором з науково-педагогічної роботи та перспективного розвитку, а також у зв`язку з грубим порушенням трудових обов`язків, що паралізувало роботу адміністративної будівлі НМУ за адресою м.Київ бул.Т.Шевченка 13, та заблокувало роботу ректорату 14.09.2-18р. відповідно до п.1 ст.41 КЗпП України « незаконним, оскільки порушені його права , не вказано які трудові обов`язки порушені , не дотримані вимоги ст..148,149 КЗпПУкраїни Пояснень не відбирали, наказ про звільнення не вручали. Крім того було звільнено особою, у якої станом на дату видачі наказу були відсутні будь-які повноваження в.о.ректора . Просить визнати незаконним та скасувати Наказ Національного медичного університету імені О.О. Богомольця № З-з «Про призначення виконуючого обов`язки ректора НМУ їм. О.О. Богомольця» від 05.09.2018 року.

Визнати незаконним та скасувати Наказ Національного медичного університету імені О. О. Богомольця від 14 вересня 2018 року № 6-з «Про звільнення».

Поновити на роботі на посаді проректора з науково-педагогічної роботи та перспективного розвитку Національного медичного університету імені О.О. Богомольця. Стягнути з Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 вересня 2018 року по день ухвалення рішення судом.Стягнути солідарно з Національного медичного університету імені О.О. Богомольця Міністерства охорони здоров`я України та ОСОБА_3 на його користь 10 000грн. в якості компенсації завданої моральної шкоди. Представник позивача позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача НМУ надала відзив вказувала на , що при звільненні не було порушень, ОСОБА_4 виконував обов`язки ректора НМУ імені О.О. Богомольця на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 42-о від 14 серпня 2018 року . ОСОБА_3 виконував обов`язки ректора на підставі Наказу НМУ імені О.О. Богомольця № 25 - з від 02.10.2018 року та Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 1639 від 07.09.2018 р. «Про деякі питання управління Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця» Накази є чинними, ніким не скасовані, а всі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва про зупинення дій наказів, на які у своєму позові посилається позивач- були скасовані судами вищої інстанції, як незаконні та протиправні ОСОБА_3 правомірно виконував обов`язки ректора НМУ імені О.О. Богомольця, та мав усі повноваження на підпис наказу про звільнення Позивача. Підставами для звільнення позивача стали акт фіксації відключення електроенергії в адмінбудівлі та блокування щитової, службова записка в.о.першого проректора НМУ О.А. Канюри від 14.09.2018р. Вказувала на те що контракт закінчився 22.01.2020р.

Представник відповідача МОЗ надала відзив вказувала , що при звільненні не було порушень.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19.11.2018р. відкрито провадження по справі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка , дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

Судом встановлено, щоОСОБА_2 працював посаді проректора з науково-педагогічної роботи та перспективного розвитку Національного медичного університету імені О.О. Богомольця з 22.01.2015р. згідно Наказу №79-л від 22.02.2015р. Був обраний за конкурсом терміном на 5 років за строковим трудовим договором.

ОСОБА_4 виконував обов`язки ректора НМУ імені О.О. Богомольця на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 42-о від 14 серпня 2018 року .

ОСОБА_3 виконував обов`язки ректора на підставі Наказу НМУ імені О.О. Богомольця № 25 - з від 02.10.2018 року та Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 1639 від 07.09.2018 р. «Про деякі питання управління Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця» .

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно частини ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення його особистих прав ,оскаржуваним наказом Національного медичного університету імені 0.0. Богомольця № З-з «Про призначення виконуючого обов`язки ректора НМУ ім. 0.0. Богомольця» від 05.09.2018 року , тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу судом встановлено.

Звільнення позивача за пунктом 1 статті 41 КЗпП України проведено наказом відповідача Національного медичного університету імені О. О. Богомольця від 14.09.2018року за невиконання обов`язків,передбачених контрактом з проректором з науково-педагогічної роботи та перспективного розвитку, а також у зв`язку з грубим порушенням трудових обов`язків , що паралізувало роботу адміністративної будівлі НМУ за адресою м.Київ бул.Т.Шевченка 13 та заблокувало роботу ректорату 14.09.2018р.

За змістом вказаного наказу підставами для звільнення позивача стали акт фіксації відключення електроенергії в адмінбудівлі та блокування щитової, службова записка в.о.першого проректора НМУ О.А. Канюри від 14.09.2018р.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Одночасно стаття 23 КЗпП України визначає, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) укладеним на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Пунктом 22 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.92 р. № 9 (надалі також - Постанова № 9) передбачено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами З, 4. 7, 8 ст.40 п.І ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п. 1 ст. 41 КЗпП України) трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, його заступниками, а також зі службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби й органів контролю за цінами. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, судам рекомендовано виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, шкоди, яку ним завдано (могло бути завдано).

Судом встановлено ,що 14.09.2018 року в адміністративній будівлі НМУ ім. О.О. Богомольця , що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 13 було вимкнено постачання електроенергії, а також заблоковано доступ до щитової.

Вказані дії було вчинено з метою унеможливлення роботи ректорату НМУ ім. О.О. Богомольця, який і був розміщений у вищевказаній адміністративній будівлі.

При цьому, дії щодо вимкнення постачання електроенергії, а також блокування доступу до щитової вчинялися за безпосередньої участі позивача, що мало наслідком складання акту фіксації відключення електроенергії в адмінбудівлі та блокування щитової, а також службову записку в.о. першого проректора ОСОБА_7 від 14.09.18 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив дану обставину.

Вказані дії позивача мали наслідком видання в.о. ректора НМУ ім. О.О.Богомольця наказу про звільнення із займаної ним посади на підставі пункту 1частини 1 статті 41 КЗпП України.

При цьому, підставою стало одноразове грубе порушення трудових обов`язків у вигляді вимкнення постачання електроенергії, а також блокування доступу до щитової адміністративній будівлі НМУ ім. О.О. Богомольця, що мало наслідком паралізацію роботи адміністративній будівлі НМУ ім. О.О. Богомольця, зокрема й ректорату навчального закладу.

Вимкнення постачання електроенергії, а також блокування доступу до щитової адміністративній будівлі НМУ ім. О.О. Богомольця мало наслідком унеможливлення здійснення навчальним закладом належної роботи, здійснення ним освітньої діяльності зокрема й унеможливило здійснення науково-педагогічної роботи навчальним закладом,забезпечення роботи якої покладено було на позивача.

Відтак, оскільки безпосередні дії Позивача призвели до унеможливлення здійснення НМУ ім. О.О. Богомольця науково-педагогічної роботи, обов`язком забезпечення якої є покладено на Позивача, то в такому випадку мало місце одноразове грубе порушення позивачем своїх трудових обов`язків.

Укладеним між позивачем та НМУ ім. О.О. Богомольця контрактом перед обов`язок належним чином виконувати трудові обов`язки передбачені Контрактом забезпечення належної науково-педагогічної роботи навчальним закладом.

Таким чином, зважаючи на протиправність дій позивача, вказане мало наслідком звільнення із займаної ним посади на підставі пункту 1 частини 1 статті 41 КЗпП України.

Щодо твердження позивача на те, що в нього не було відібрано пояснень, судом встановлено був відсувній на робочому місці, що в свою чергу позбавило можливості відібрання пояснень.

Відповідач НМУ ім. О.О. Богомольця листом від 18.09.2018 року №10 повідомив позивача про необхідність отримання трудової книжки у зв`язку із звільненням та надіслав наказ №6-з від 14.09.2018 року по звільнення.

В судовому засіданні встановлено , що з 15.09.2018р. позивач не з`являвся на роботі , в подальшому був працевлаштований на іншій роботі , з заявою про направлення йому трудової книжки не звертався.

Втім невиконання роботодавцем обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є беззаперечною підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Така позиція викладена в постанові ВСУ від 19.10.2016 у справі № 6-2801цс15 та у постановах ВС від 04.03.2020 у справі № 758/9164/16-ц, від 08.04.2020 у справі № 554/9453/15-ц.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування наказу , поновлення на роботі , стягнення заробітної плати, моральної шкоди, оскільки не встановлено порушень прав позивача при звільненні.

Відмовідно до ст..141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються в зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.41, 235 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_3 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата сккладанні 26.03.2021р.

Суддя Остапчук Т.В.