ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м.Суми

Справа №591/495/18

Номер провадження 22-ц/816/575/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Клименко А.Я. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/2», Приватне підприємство «Інтерком», в якому просила визнати недійсним договір купівлі продажу нерухомого майна від 18 грудня 2017 року.

12 лютого 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в якому просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та 21 січня 2021 року у справі №591/495/18.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ухвалах від 03 листопада 2020 року та 21 січня 2021 року судом не зазначено існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1 , враховуючи той факт, що її вимоги про визнання недійсним договору уже забезпечені арештом нежитлових приміщень та забороною ОСОБА_2 , а також іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню, переплануванню, перебудові нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; якими доказами підтверджено наявність фактичних обставин справи, з якими пов`язано застосування заходів забезпечення позову, а саме: яке механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення є спільним майном багатоквартирного будинку та знаходиться в приміщеннях, належних ОСОБА_2 , до яких ним не надається доступ.

Вказує, що ОСОБА_1 заявлено позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу, а застосовані судом в ухвалі заходи стосуються вимог про усунення перешкод у користуванні майном, отже вжиті судом заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Зазначає, що суд, вживаючи заходи забезпечення позову, фактично позбавив ОСОБА_2 права використання належного йому нерухомого майна і таке втручання у його право власності не має належних обґрунтувань.

Крім того вказує, що звертаючись із заявою про забезпечення позову та із заявою про доповнення заходів забезпечення позову, ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» не вказало в заяві про те, що 29 січня 2018 року ПП «Інтерком» та ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_2 надано дозвіл на відключення і переобладнання системи опалення в нежилих приміщеннях, які розташовані на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 .

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 23 лютого 2021 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та ухвалою Зарічного районного суду м. суми від 21 січня 2021 року у справі №591/496/18.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в ухвалах Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та 21 січня 2021 року судом не зазначено обґрунтування існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1 , враховуючи той факт, що її вимоги про визнання недійсним договору уже забезпечені арештом нежитлових приміщень та забороною ОСОБА_2 , а також іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню, переплануванню, перебудові нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, судом безпідставно задоволено заяву ОСББ про забезпечення позову, яке не є позивачем у справі, а є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору.

Також судом в ухвалах не зазначено, яким доказами підтверджується необхідність забезпечення позову у даній справі, а саме: яке механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення є спільним майном багатоквартирного будинку та знаходиться у приміщеннях, належних ОСОБА_2 , до яких ним не надається доступ; як ним перешкоджається доступ голові правління, членам та учасникам ОСББ в доступі до зазначеного обладнання.

Вказує, що ОСОБА_1 заявлено позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу, а застосовані судом в ухвалі заходи стосуються вимог про усунення перешкод у користуванні майном. Крім того, суд, вживаючи заходи забезпечення фактично позбавив ОСОБА_2 права використання належного йому нерухомого майна і таке втручання у його право власності не має обґрунтувань.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Кравченка П.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він бере участь в кримінальній справі, яка розглядається Ковпаківським районним судом м. Суми. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки участь представника сторони в розгляді іншої справи, не є поважною причиною неявки в судове засідання. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката Самохіна А.М., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що вжиті ухвалами Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та 21 січня 2021 року заходи забезпечення позову, законні права заявника не порушують та не обмежують, а також не завдають йому збитків.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, так як суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За своїм змістом, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18 грудня 2017 року належить нежитлове приміщення, загальною площею 1125,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

02 листопада 2020 року та 20 січня 2021 року ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» звернулося до суду із заявами про забезпечення позову.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 03 листопада 2020 року задовольнив заяву ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» про забезпечення позову.

Заборонив ОСОБА_2 та/або будь яким іншим особам чинити в будь-який спосіб перешкоди в доступі голови і членів правління ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2», інших співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення і розміщено в наступних приміщеннях загальною площею 772,10 кв. м (згідно технічного паспорту на громадське приміщення в житловому будинку від 21 грудня 2012 року (інвентаризаційна справа №18955 КП «Сумське міське БТІ»): підвальний поверх на сходовій клітині (номер приміщення 1) та підвали (номери приміщення (тут і далі згідно журналу підрахунку площі нежитлових приміщень літ. «А» по АДРЕСА_1 ) 2 - 17); - перший поверх на сходовій клітині (номер приміщення І); сходовій клітині (номер приміщення ІІ); коридор (номер приміщення 1); хол (номер приміщення 2); коридор (номер приміщення 6); умивальня (номер приміщення 10); туалет (номер приміщення 11); туалет (номер приміщення 12); умивальня (номер приміщення 13); коридор (номер приміщення 14); туалет (номер приміщення 23); другий поверх на сходовій клітині (номер приміщення І); коридор (номер приміщення ІІ); коридор (номер приміщення ІІІ); сходова клітина (IV); третій поверх на сходовій клітині (номер приміщення І); коридор (номер приміщення ІІ); на сходовій клітині (номер приміщення ІV); сходовій клітині (номер приміщення V); четвертий поверх на сходовій клітині (номер приміщення І); коридор (номер приміщення ІІ); сходовій клітині (номер приміщення ІІІ) загальною площею 38,6 кв.м.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 21 січня 2021 року доповнив заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року у справі №591/495/18 (провадження № 2-з/591/104/20) наступними заходами:

1. Зобов`язав ОСОБА_2 відімкнути зазначені в ухвалі суду від 03 листопада 2020 року приміщення, зняти з них пломби та заборонити йому в подальшому замикати на замок вказані приміщення.

2. Зобов`язав ОСОБА_2 відімкнути всі належні йому офісні приміщення першого поверху даного будинку та допустити голову правління ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» ОСОБА_3 для їх огляду виключно з метою встановлення місця (місць) самовільного втручання у внутрішньобудинкову систему опалення.

3. Зобов`язав голову правління ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» Павленко Л.Д. після проведення огляду вказаних приміщень замкнути ті спірні приміщення загального користування, які були замкнені ОСОБА_2 , власним замком, один ключ від якого вручити ОСОБА_2 , один ключ залишити при собі, два ключі виготовити як резервні та надавати їх на вимогу інших співвласників будинку.

Сумський апеляційний суд постановою від 01 березня 2021 року скасував ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2021 року та відмовив у задоволенні заяви ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» про забезпечення позову.

Оскільки постановою Сумського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року скасовано ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2021 року, якою доповнено заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та у задоволенні заяви ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» про забезпечення позову відмовлено, то заява ОСОБА_2 в частині скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2021 року, не підлягає задоволенню саме з цих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_2 , у частині спільного майна багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вжиті ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року заходи забезпечення позову, за заявою ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2», шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим особам не чинити у будь-який спосіб перешкоди у доступі голови і членів правління ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2», та інших співвласників багатоквартирного будинку до приміщень загального користування у будинку АДРЕСА_1 , не є співмірними заходами забезпечення позову, не відповідають заявленим позовним вимогам та вимогам закону, оскільки ОСОБА_1 ставить питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна АДРЕСА_1 ».

Заява ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» про забезпечення позову та ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року не містять посилань на докази, що підтверджують неможливість чи ускладнення виконання рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Крім того, суд першої інстанції, застосовуючи вказаний вид забезпечення позову, не взяв до уваги характер спору та дійшов помилкового висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову за заявою третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2».

За встановлених обставин та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року.

Отже, на підставіп. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 та скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить покласти судові витрати по оскарженню ухвали суду першої інстанції на позивача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України питання відшкодування сторонам понесених судових витрат, в тому числі по оскарженню процесуальних ухвал суду, вирішується судом під час ухвалення рішення, яким закінчується розгляд справи по суті. А тому на стадії оскарження процесуальної ухвали суду, питання відшкодування судових витрат, апеляційним судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2021 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю.Кононенко

С.С. Ткачук