Справа № 344/4693/16-ц
Провадження № 2/344/275/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.

секретаря Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору IFIVGК від 29.09.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 15629,86 доларів США на термін до 29.09.2018 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 01.04.2016 за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов`язаннями на загальну суму 11412,69 доларів США, що складається із: заборгованості за кредитом - 8526,23 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1285,79 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 427 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 621,12 доларів США; а також штрафи відповідно до Договору: штраф (фіксована частина) - 9,54 доларів США; штраф (процентна складова) 543,01 доларів США. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором IFIVGК від 29.09.2008 року на загальну суму 11412,69 долари США, а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 4486,90 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2016 року (суддя Польська М.В.) відкрито провадження у справі (а.с. 31).

У зв`язку із закінченням 31.08.2017 року п`ятирічного строку призначення судді ОСОБА_3 вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 103 від 08.08.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи (а.с. 106).

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 107).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2017 року (с. Антоняк Т.М.) справу прийнято до провадження (а.с. 108).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Також представник відповідача зазначив, що є рішення Івано-Франківського міського суду від 20.02.2020 року, яке набрало законної сили та з врахуванням даного рішення відповідачем проведено розрахунок заборгованості по кредитному договору IFIVGК від 29.09.2008 року. Вважає, що банком безпідставно стягнуто 409,5 % винагороди за надання фінансового інструменту, яку слід відняти від тіла кредиту. Також від суми боргу слід відняти суму сплаченої винагороди за резервування ресурсів в розмірі 5,64 % доларів США. Всього сплачено за період до 15.02.2015 - 21573,75 доларів США, з них 13882,43 в погашення тіла кредиту та 7692,25 в погашення відсотків. Таким чином, з урахуванням сплачених відсотків на залишок станом на 15.02.2015 р. сума переплати складає 89,84 долари США. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи 29 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (на даний час перейменовано на АТ КБ «ПриватБанк») було укладено кредитний договір IFIVGК. Згідно п.8.1 даного Договору договір укладений на видачу кредиту у розмірі 15 629,26 долари США на наступні цілі: у розмірі 14 202,26 долари США на придбання нерухомості, з них 13650 долари США на придбання нерухомості шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 409,50 долари США на сплату винагороди за надання фінансового інстументу у момент надання кредиту, 76,14 долари США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік кредиту, 66,62 долари США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік кредиту, а також у розмірі 1427,60 долари США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3 % від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,64 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2 даного Договору. Щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 283,25 долари США згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (а.с. 14-16).

Пунктом 7.2 кредитного договору передбачено, що при невиконанні позичальником умов, передбачених пунктом 2.2.11 договору, банк зобов`язаний здійснити додатковий моніторинг погашення кредиту по рахунку. При цьому позичальник сплачує банку винагороду, що дорівнює сумі залишку коштів між сплаченими позичальником на день здійснення моніторингу коштами і нарахованими банком на останній термін сплати. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Пунктом 8.1 кредитного договору, зокрема, передбачено сплату позичальником винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,64 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з пунктом 7.2 даного договору.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 29 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір поруки IFIVGК/2 (а.с. 20).

Згідно копії ордеру-розпорядження №1 від 30.09.2008 року, по кредитному договору IFIVGК від 29.09.2008 року проведено видачу кредитних коштів на суму 13 650 доларів США (а.с.19).

Згідно копії анкети-заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили надати суму кредиту: 14202,26 доларів США, яка складається із: суми кредиту на придбання/під заставу нерухомості 13 650 доларів США, суми винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту 409,50 доларів США, суми страхових платежів 142,76 долари США. Ставка по кредиту 15,00 %, щомісячна винагорода 0,00 %, разова винагорода за надання фін.інструменту 3,00 %, винагорода за резервування 5,64 % (а.с.102).

З копії квитанції від 29 вересня 2008 року (а.с. 103) вбачається, що згідно кредитного договору IFIVGК ОСОБА_1 видано кредитні кошти в сумі 13650 доларів США (а.с.103).

Рішенням Івано-Франківського міського суду у справі №344/13777/16-ц від 20.02.2020 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору та визнання недійсним договору іпотеки квартири задоволено частково. Визнано недійсними пункт 7.2 кредитного договору та пункт 8.1 кредитного договору № IFIVGК від 29.09.2008 року в частині винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу та винагороди за резервування ресурсів. В решті вимог позову - відмовлено.

На підставі ч.1 ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що 17 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № IFIVGК на видачу кредиту у розмірі 15 629,26 долари США із сплатою 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом.

Також під час розгляду справи встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду у справі №344/13777/16-ц від 20.02.2020 року визнано недійсними пункт 7.2 кредитного договору та пункт 8.1 кредитного договору № IFIVGК від 29.09.2008 року в частині винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу та винагороди за резервування ресурсів.

Відповідачем, з урахуванням рішення Івано-Франківського міського суду, проведено розрахунок заборгованості по кредитному Договору № IFIVGК. Згідно даного Розрахунку відповідача всього сплачено за період з 15.11.2008 року по 15.02.2015 року - 21573,75 долари США, з них 13882,43 долари США в погашення кредиту та 7692,25 долари США в погашення відсотків (1,25 %). Таким чином, відповідач стверджує, що станом на 15.02.2015 року, з урахуванням сплачених відсотків, сума переплати складає 89,84 долари США.

Розрахунок заборгованості, проведений позивачем станом на 01.04.2016 року, суд не бере до уваги, оскільки такий розрахунок здійснений позивачем до постановлення рішення Івано-Франківського міського суду від 20.02.2020 року по справі №344/13777/16-ц.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений відповідачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, суду не представлено.

Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав.

Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що зобов`язання за укладеним кредитним договором відповідачем виконано у повному обсязі, а тому беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, підстави для задоволення позову - відсутні.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 07.04.2021 року.