ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Фастівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про зняття арешту з майна, в якій просив суд скасувати арешт з його майна, а саме: з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , який було винесено на підставі ухвали суду про арешт майна від 06 травня 2010 року по справі № 2-1092/10 та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч. 9 ст. 10 ЦПК України).

Пред`явлена заява ухвалою суду від 17 листопада 2020 року була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та заявнику було надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків терміном 10 днів, з дня отримання копії ухвали. Одночасно заявнику було роз`яснено, що у разі невиконання вимог даної ухвали, зазначена заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Так, вищевказана ухвала суду була направлена заявнику ОСОБА_1 на зазначену ним в заяві адресу.

30 березня 2021 року на адресу суду повернувся конверт, в якому судом направлялася заявнику ухвала суду від 17 листопада 2020 року, із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного висновку.

В силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року заявником не отримано з невідомих суду причин. Будь-яких повідомлень щодо неможливості отримання даної ухвали від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

Більш того, за весь період перебування справи у Фастівському міськрайонному суді Київської області, з моменту її надходження, а саме з 16 листопада 2020 року ОСОБА_1 жодним чином не поцікавився станом своєї заяви, свої процесуальні обов`язки заявника належно не реалізував.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вищевказану заяву слід вважати не поданою та повернути заявнику.

Згідно ч. 7 вищевказаної статті повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 185, 258, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Фастівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна - вважати не поданою та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя Н.А. Осаулова