Справа № 723/5264/20
Провадження № 2/723/489/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Роговський В.П., звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне.

Зазначає, що ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ґанків літ. «а, б», літньої кухні літ. «В», убиральні літ. «Г», навісу літ. «Ж», сараїв літ. «Б, Д, Е, Є, З», гаража літ. «И», підвалу літ. «Пд», входу в підвал літ. «вх./пд.», криниці - №1 та знаходиться в АДРЕСА_1 . Зазначене домоволодіння станом на 15.04.1991 року відносилось до категорії «колгоспний двір», де проживали та були зареєстровані зазначені вище особи, отже кожен з них набув право власності на 1/4 частку кожен.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилася спадщина на ј частку вищевказаного домоволодіння.

Також зазначає, що спадкодавець ОСОБА_7 при житті 14.04.1984 року склала заповіт на її ім`я, який не змінювався та не скасовувався.

Вказує, що вона, будучи спадкоємцем за заповітом, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (ст.549 Цивільного кодексу Української РСР), оскільки залишилась проживати у вказаному домоволодінні, обробляла присадибну земельну ділянку, однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину не може, оскільки ОСОБА_7 при житті не зареєструвала за собою право власності на належне їй майно.

Крім позивачки, спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі по справі - діти спадкодавця: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивачки ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим позивачка просить визнати її власником спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ґанків літ. «а, б», літньої кухні літ. «В», убиральні літ. «Г», навісу літ. «Ж», сараїв літ. «Б, Д, Е, Є, З», гаража літ. «И», підвалу літ. «Пд», входу в підвал літ. «вх./пд.», криниці - №1.

Представник позивачки адвокат Роговський В.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, надали суду заяви, посвідчені 19.11.2020 року в.о. старости с. Слобода-Комарівці Сторожинецької міської ради Дульгер Л.Г., відповідно до яких просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 .

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подавали.

Суд проведено розгляд справи у зачоному порядку на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та наявні на їх основі правовідносини.

Судом встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ґанків літ. «а, б», літньої кухні літ. «В», убиральні літ. «Г», навісу літ. «Ж», сараїв літ. «Б, Д, Е, Є, З», гаража літ. «И», підвалу літ. «Пд», входу в підвал літ. «вх./пд.», криниці - №1, станом на 15.04.1991 року відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», де були зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,60 га, з яких 0,02 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,58 га для ведення особистого селянського господарства. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, копією особового рахунку № НОМЕР_1 , довідками, виданими старостинським округом с. Слобода-Комарівці Сторожинецької міської ради №№537, 535 від 17.11.2020 року.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 набули право власності на вказане домоволодіння в частці по 1/4 частці кожен.

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що 26.07.2001 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , актовий запис №02, після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 обрала прізвище « ОСОБА_11 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слобода-Комарівці, Сторожинецького району, у віці 95 років, померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

14.07.1984 року ОСОБА_7 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_1 . Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відповідним написом на ньому, вчиненим 19.10.2020 року.

Відповідно до довідки, виданої старостинським округом с. Слобода-Комарівці Сторожинецької міської ради 17.11.2020 року за №536, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась проживати у домоволодінні по АДРЕСА_1 , обробляла присадибну земельну ділянку.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №62478511 від 16.11.2020 року у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_7 відсутня.

З довідки, виданої старостинським округом с. Слобода-Комарівці Сторожинецької міської ради 18.11.2020 року за №544, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 є однією й тою ж особою.

З довідки, виданої старостинським округом с. Слобода-Комарівці Сторожинецької міської ради 23.11.2020 року за №555, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією й тою ж особою, а також що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 є однією й тою ж особою.

Спадкодавець ОСОБА_7 при житті право власності на належне їй нерухоме майно не зареєструвала у відповідних органах, через що позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №232611911 від 16.11.2020 року, відповідно до якої право власності, інше речове право на будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 володіє 1/4 часткою у майні колишнього колгоспного двору, є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 , на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини не подавала, тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_7 , які не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується їх заявами, поданими до суду. Суд вважає, що така відмова відповідає змісту права власності, яке включає в себе право вчинення власником будь-яких дій щодо свого майна, в тому числі відмови від права власності на користь іншої особи, і такі дії не суперечать закону (ст.ст.316,317,319,346 ЦК України).

Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, яка внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на будинковолодіння позбавлена можливості оформлення спадкових прав у нотаріуса. Обставин, які б свідчили про порушення права інших осіб внаслідок задоволення позовних вимог, судом не встановлено.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.120, 123, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.12, 15, 16, 1216, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,76,81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку - літ. «А-І», ґанків літ. «а, б», літньої кухні літ. «В», убиральні літ. «Г», навісу літ. «Ж», сараїв літ. «Б, Д, Е, Є, З», гаража літ. «И», підвалу літ. «Пд», входу в підвал літ. «вх./пд.», криниці - №1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ