Провадження № 2/161/382/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідач власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище. 20.12.2020 відбулося затоплення її квартири із квартири АДРЕСА_3 . Причиною затоплення, стало розповітрення радіаторів опалення в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом викручення крана «Маєвського» з радіатора, що зафіксовано актом про залиття, що трапилось на системі централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 21.10.2020, кладеного комісією в складі головного інженера, виконавця послуг ОСОБА_4 , голови комісії, майстра технічної дільниці ОСОБА_5 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 . Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеної 02.11.2020 судовим експертом ОСОБА_8 , вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири становить 43160 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить стягнути з відповідача на її користь 43160 грн. матеріальних збитків, 840,80 грн. судового збору та 4576,32 грн. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою судді від 24.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив у якому ОСОБА_2 зазначила, що заявлені позовні вимоги не визнає. Зазначила, що зривання крану відбулося з вини працівників житлово-комунальної служби, які повинні були перевірити справність системи та в разі необхідності розповітрити батареї, але вони не виконали своїх функціональних обов`язків попри неодноразові звернення відповідача. Так як до неї звернулися сусіди з проханням розповітрити батареї, оскільки у їхніх квартирах було холодно, ОСОБА_9 зробила це самостійно, внаслідок чого був зірваний кран. Крім того, акт ЖКП № 3 від 21.10.2020 складений у відсутності відповідача, що позбавило її можливості надати пояснення щодо причин технічного пошкодження обладнання. Вважає, що належним відповідачем у даній справі повинен бути ЖКП № 3, яке обслуговує будинок АДРЕСА_4 . З огляду на наведене, просить суд у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві

Відповідач та її представник заперечили щодо визнання позову, просили у його задоволені відмовити з викладених у відзиві підстав.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, допитаного в якості свідка головного інженера ЖКП № 3 ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.03.2008.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.06.2000.

Як вказує позивач та не заперечується відповідачем, 20.10.2020 відбулось затоплення її квартири з квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться поверхом вище.

21.10.2020 комісією в складі головного інженера, виконавця послуг ОСОБА_4 , голови комісії, майстра технічної дільниці Троцюк В.П., майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 було складено акт, в якому зафіксовано факт залиття квартири АДРЕСА_5 внаслідок розповітрення радіаторів опалення в квартирі АДРЕСА_3 шляхом викручення крана «Маєвського» з радіатора, що і призвело до підтоплення (а.с.12).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 38 від 01.11.2020, кладеного судовим експертом Охремчуком О.О., вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_5 , становить 43160 грн. (а.с.13-31).

Вказана експертиза була виготовлена для подання до суду. Експерт попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що відповідає ст. 106 ЦПК України.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка, головний інженер ЖКП № 3 ОСОБА_4 пояснив, що в складі комісії ЖКП № 3 проводив огляд квартири АДРЕСА_5 на предмет її затоплення 20.10.2020, причиною залиття квартири АДРЕСА_5 належної позивачу стало те, що при розповітренні радіаторів опалення в квартирі АДРЕСА_3 , викручено кран «Маєвського» з радіатора, що призвело до поломки в системі опалення та затоплення квартири АДРЕСА_5 . Свідок також зазначив, що до компетенції ЖКП № 3 не входить розповітрення радіаторів опалення в приватизованих квартирах, а також повідомив суду, що жодних звернень від відповідача ОСОБА_2 до ЖКП № 3 з приводу перевірки системи опалення не надходило.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Суд наголошує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, потрібно мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Разом з тим, відповідач не довела відсутність її вини у залитті квартири позивача, що сталося 21 жовтня 2020 року.

При цьому, позивачем доведено факт наявності шкоди (залиття квартири) саме з вини відповідача, а також її розмір належними та допустимими доказами.

В судових засіданнях відповідач та її представник не надали будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень.

Доводи відповідача про те, що ЖКП №3 зобов`язаний забезпечити справність системи опалення в її квартирі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Жодна із сторін, клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявляла. Будь-яких інших експертиз, окрім тих, що долучені до справи суду не представлено.

Судом в судовому засіданні роз`яснено право сторін і зокрема відповідача заявляти клопотання про призначення експертизи, але відповідач ОСОБА_2 відмовилася заявляти таке клопотання.

Тому, суд дійшов висновку, що вищевказаний висновок експерта є обґрунтованим, не суперечить матеріалам справи, у суду не виникло сумнівів щодо його правильності.

З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним, що винними неправомірними діями відповідача позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 43160,00 грн., а тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, серед іншого належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Частиною 6 ст.139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як вбачається із квитанції № 0.0..1 від 29.10.2020 позивачем ОСОБА_10 проведено оплату за проведення судової експертизи в розмірі 4576,32 грн., яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивач.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., який на підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, ч.3 ст.12, 77, 78, 81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 1166 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43160 (сорок три тисячі сто шістдесят) гривень 00 копійок матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 4576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 32 копійки витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи та 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_6 , ІПН - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_7 , ІПН - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта