печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Київ Суддя Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В .,розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Краусса» про стягнення забогованості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Краусса» про стягнення забогованості. 06.04.2021 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Краусса» ( ідентифікаційний код юридичної особи в ЄРДПОУ 38748607, місце знаходження юридичної особи: 01021, м. Київ, Кловський узвіз,7), які знаходяться ( обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно - фінансових установах на території України в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 143 646 ( сто сорок три тисячі шістсот сорок шість) грн. 10 копійок. Свою заяву обгрунтував тим, що предметом спору по даній справі є стягнення забогованості. Проаналізувавши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суддею встановлено наступне. Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, з-поміж іншого, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України). Таким чином, обов`язковою умовою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованих підстав вважати, що їх невжиття утруднить чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у майбутньому, ускладнить ефективний захист, унеможливить поновлення порушених прав позивача. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України , заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Разом з тим заява позивача про забезпечення позову не містить достатніх відомостей та посилань на докази, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, утруднить чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, в зв`язку з наступним. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 25.05.2016 року за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16 зазначено, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Згідно ч.6, 7 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Між тим, заява про забезпечення позову і додані до неї документи не містять доказів щодо необхідності вжиття заходів, зокрема накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Краусса», та заявником не надано підтвердження співмірність заявлених позовних вимог із забезпеченням позову, тому дана заява не підлягає задовленню. З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що аргументи поданої заяви про забезпечення позову не дають підстав для переконання, що їх невжиття може у майбутньому створити перешкоди у реалізації можливого рішення суду. Отже, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, суддя вважає, що не має підстав для застосування заходів забезпечення позову. На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 149-150, 258, 260, 261, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Краусса» про стягнення забогованості - залишити без задоволення. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Остапчук