ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/319/19
номер провадження 2-зз/695/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю

секретаря Біліченко С.В.

представника позивача, адвоката Сизька Д.Б.,

розглянувши в судовому засіданні питання про скасування заходів про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_4 із клопотанням, з урахуванням уточнень, про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Клопотання мотивовано тим, що 29.01.2019 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області були застосовані заходи забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності по вказаній квартирі будь-якій особі до вирішення спору по вказаній вище справі.

12.01.2021 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області вказану вище позовну заяву було залишено без розгляду, однак питання скасування забезпечення позову вирішено не було.

Постановою суду апеляційної інстанції від 30.03.2021 року вказана вище ухвала суду першої інстанції скасована частково, однак в частині залишення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в рамках яких і був накладений арешт, ухвала суду про залишення без розгляду апеляційною інстанцією залишена без змін.

За таких обставин ОСОБА_4 , керуючись ст. 158 ЦПК України звернулася до суду із вказаним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, однак звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутністю.

Третя особа по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову за його відсутності, клопотання просив задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Представник позивача, адвокат Сизько Д.Б. в судовому засіданні проти задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову категорично заперечував та вказував на необхідності залишити без розгляду та повернути ОСОБА_4 вказане клопотання, оскільки вона не мала права звертатися до суду із таким клопотанням, адже з клопотаннями такого роду може звернутись до суду лише сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша ж особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні в справі, може звернутись до суду із позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Вказана позиція відповідає численним правовим позиціям, які викладені Верховним Судом у постановах від 10.02.2021 року у справі №641/1271/19, від 20.01.2020 року у справі №753/12741/17, від 27.01.2021 року у справі за № 757/9023/18, від 19.11.2020 року у справі за №759/3883/17, від 06.05.2020 року у справі за № 756/8156/18. Окрім того представник позивача просив розгляд справи відкласти у зв`язку із неявкою відповідача по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступних висновків.

Питання скасування заходів забезпечення позову врегулювано ст.. 158 ЦПК України, яка не містить вимоги стосовно обов`язковою участі у судовому засіданні усіх учасників справи при вирішенні питання скасування заходів забезпечення позову.

При цьому суд враховує, що відповідач по справі ОСОБА_2 жодного разу в судові засідання по розгляду вказаної справи не з`являвся, про причини такої неявки суд не повідомляв, а тому його неявка в судове засідання по розгляду даного клопотання про скасування заходів забезпечення позову не може бути підставною для перенесення його розгляду.

Відповідно до вимог ст.. 263 ЦПК України суд враховує наведені представником позивача доводи щодо можливості звернення третьої особи із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Верховний Суд прямо визначив порядок захисту прав особи на майно якої було накладено арешт та яка не є стороною у справі чи третьою особою, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, а тому таке клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, має бути залишено без розгляду.

Однак суд при розгляді даної справи враховує і наступні обставини.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається із ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2019 року, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, задоволена частково, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того вказаною ухвалою суду було заборонено посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири, а також заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог - відмовлено.

При цьому суд постановляючи вказану ухвалу керувався тим, що між сторонами дійсно існує спір про поділ майна та існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, окрім того реалізація майна позивача до набрання законної сили рішення суду по вказаній справі, фактично нівелює ефективний захист його прав та інтересів, за захистом яких він і звернувся до суду.

Однак ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності залишено без розгляду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 30.03.2021 року ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2021 року була скасована частково, однак в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишена без змін.

Таким чином вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишені без розгляду правомірність чого стверджено рішенням суду апеляційної інстанції.

Разом із тим зазначений вище вид забезпечення позову застосовувався судом саме в рамках забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом апеляційної інстанції зазначена вище ухвала суду про залишення позовних вимог без розгляду скасована лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Таким чином квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , більше не є предметом спору по даній справі.

Крім того суд враховує висновок Черкаського апеляційного суду, який у своїй постанові від 30.03.2021 року вказав, що ОСОБА_1 не повідомила суд про те, що вказана вище квартира перебуває в іпотеці та описана, арештована та передана на реалізацію в примусовому порядку, реалізована на електронних торгах і власником спірної квартири вже є ОСОБА_4 , яка за зазначених обставин не має можливості зареєструвати у власність та отримати підтверджуючі документи про реєстрацію права власності на квартиру.

Таким чином суд приходить до переконання про відсутність будь-яких підстав у продовженні дії заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 9 та ч. 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову суд виходить із того, що позовні вимоги, в рамках яких і були застосовані вказані вище заходи забезпечення позову, залишені без розгляду, ухвала суду в цій частині набрала законної сили.

За таких обставин фактично відпала потреба у застосуванні заходів забезпечення позову.

Таким чином суд дійшов висновку, що на сьогодні відпали всі підстави для існування такого обтяження, а подальше існування обтяження перешкоджає вільному розпорядженню заявникові своїм майном.

Відповідно до ст.,ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з нормою ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950р. - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна.

Таким чином суд дійшов висновку, що на сьогодні відпали всі підстави для існування такого обтяження, а тому, керуючись нормами ч. 1 ст. 158 ЦПК України, з власної ініціативи скасовує заходи забезпечення позову.

Отже, з метою захисту прав та інтересів третьої особи, відсутністю потреб у застосуванні заходів забезпечення позову, а також у відповідності до норм процесуального права, у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2019 року по справі №695/319/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме:

- скасувати арешт на нерухоме майно, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зняти заборону посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- зняти заборону ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Середа Л.В.