справа № 208/7199/20
№ провадження 2/208/814/21
25 січня 2021 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД МАЙСТЕР-ПРОФІ», про стягнення заборгованості по заробітній платі, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЗАВОД МАЙСТЕР-ПРОФІ», про стягнення заборгованості по заробітній платі, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
В обґрунтування позову зазначив,що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Завод Майстер-Профі», та був прийнятий на роботу на підставі наказу № 5-к від 10.01.2019 року на посаду слюсаря із складання металевих конструкцій до ТОВ"Завод Майстер-Профі", про що в трудовій книзі 11.01.2019 року було зроблено відповідний запис. Відповідно до посадового окладу ОСОБА_1 отримував заробітну платню в розмірі 5 635,00 грн. місяць на руки, цю суму він отримував після вирахування всіх податків та зборів, тобто це та сума яка йому мала надходити на зарплатну картку за кожний відпрацьований місяць. Посадовий окладу відповідності штатного розкладу був визначений 7000 грн.
З грудня 2019 року на підприємстві почали не вчасно виплачувати заробітну плату та не в повному обсязі. 05.02.2020 року позивач отримав заробітну платню за грудень 2019 року в розмірі 5 554,52 грн. та 21.02.2020 року за січень 2020 року в розмірі 5554,50 грн. Тобто з березня місяця 2020 року та по 08.10.2020 року він не отримував заробітної плати взагалі.
Через систематичні порушення в оплаті труда, був вимушений написати заяву про звільнення у зв`язку з порушенням трудового законодавства від 15.09.2020 року. Дану заяву було направлено по пошті на адресу відповідача, відправлення по пошті було зумовлено тим, що відповідач в добровільному порядку не бажав приймати дану заяву про звільнення. В своїй заяві про звільнення просив звільнити з 01 жовтня 2020 року.
В на початку жовтня 2020 року я по пошті отримав свою трудову книжку з відміткою про звільнення за власним бажанням з 01 жовтня 2020 року.
З 08.10.2020 по 09.10.2020 року на заробітну картку надійшли наступні суми заборгованості по заробітній платі: 2 817,50 грн. за серпень 2020 року, 1 879,68 грн. за червень 2020 року, 5 635,00 грн. без зазначення місяця, 5 634,93 грн. за березень 2020 року, 3 509,22 грн. за квітень 2020 року, 5 635,00 грн. за травень 2020 року, 1 414,18 грн. за липень 2020 року.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з ТОВ "Завод Майстер-Профі" на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 18 554, 49 грн. компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 7 908,80 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 61 715, 90 грн.
Процесуальні дії у справі.
27.10.2020 р. винесена ухвала про відкриття провадження по справі.
Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав; не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача ТОВ Завод Майстер-Профі" в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надавали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, а також не скористалися правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Завод Майстер-Профі», та був прийнятий на роботу на підставі наказу № 5-к від 10.01.2019 року на посаду слюсаря із складання металевих конструкцій до ТОВ "Завод Майстер-Профі", про що в трудовій книзі 11.01.2019 року було зроблено відповідний запис. 01 жовтня 2020 року на підставі наказу № 37-к ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.
За час роботи у ТОВ «Завод Майстер-Профі», перед позивачем виникла заборгованість із виплати заробітної плати.
Відповідно про індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, надану позивачем, встановлено, що з липня 2020 року по серпень включно позивачу ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату.
Відповідно до виписці по картці/рахунку ОСОБА_1 отримав заробітну плату в починаючи з 08.10.2020 по 09.10.2020 рік 2 817,50 грн. за серпень 2020 року, 1 879,68 грн. за червень 2020 року, 5 635,00 грн. без зазначення місяця, 5 634,93 грн. за березень 2020 року, 3 509,22 грн. за квітень 2020 року, 5 635,00 грн. за травень 2020 року, 1 414,18 грн. за липень 2020 року.
Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Аналізуючи фактичні обставини та правовідносини сторін, суд при вирішенні даної справи керується наступними нормами права.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках..
Відповідно до ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст.116 КЗпП України - При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ч. 3, 6 ст, 43 Конституції України - Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом
Судом встановлено, що за період роботи позивача в «Завод Майстер-Профі», виникла заборгованість із заробітної плати, яка на час звільнення позивача, станом на 01.10.2020 року останньому не виплачена. Заборгованість по заробітній платі в розмірі 18 554, 49 грн. компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 7 908,80 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 61 715, 90 грн.
Доказів того, що на час розгляду справи дана заборгованість із заробітної плати перед позивачем погашена, відповідачем суду не надано. Вимоги працівника про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком, тому суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі в повному обсязі.
Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями).
Згідно з п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Обов`язок власника або уповноваженого ним органом, передбачений ст.117 Кодексу законів про працю України, щодо виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку є саме випадком збереження середньої заробітної плати.
Згідно п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Так як на час розгляду спору позивачеві не виплачена заробітна плата, суд керуючись принципом диспозитивності, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку з моменту звільнення по час звільнення.
Відповідно про індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, надану позивачем, встановлено, що в лютого 2020 року по серпень 2020 року заробітну плату( у відповідності до банківських виписок) на загальну суму 26 525,51 грн., замість необхідних 45 080,00 грн., дана сума заборгованості не включає 18 % ПДФО та 1,5 % військового збору (5635,00 грн. в місяць х 8 місяців), заробітна плата за вересень і досі не виплачена. Тобто заборгованість по заробітній платні складає 18 554, 49 грн. без урахування 18 % ПДФО та 1,5 % військового збору (44 436,00 грн - виплачена з/п 26 525,51 грн.)..
Оцінюючи вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 7 908,80 грн. за невикористані дні щорічної відпустки, суд бере до уваги те, що відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08,02.1995р №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Виплати, які не враховуються під час обчислення середньої зарплати для оплати відпусток, зазначені в п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати.
Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Враховуючи розмір середньоденного заробітку позивача, суд погоджується із розрахунком наданим позивачем та вважає, що розмір компенсації за невикористану щорічну відпустку складається з періоду 11.01.2019 по 01.10.2020 року. Відпрацьовано 20 місяців.
Загальна кількість нарахувань по заробітній платі у відповідності до Форми ОК-5 складає 124 368,94 грн. ( заробітна плата та податки). Кількість днів невикористаної відпустки за 20 місяців 40 днів. У підсумку розрахунковий період 629 (календ. дн.) Середньоденна зарплата 197,72 грн. ( 124 368,94 грн. / 629 днів). Сума компенсації відпустки 7 908,80 грн. ( 40 днів х 197,72 грн.), та підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості із заробітної плати за один місяць.
Виходячи з того, що позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1681,60 грн.
Керуючись ст.ст. 11,15,16 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 133, 141, 223, 258-265, 272, 280-284, 289, 430 ЦПК України, ст.ст. 38,47,83,116-117,233 КЗпП України суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД МАЙСТЕР-ПРОФІ», про стягнення заборгованості по заробітній платі, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити.
-18 554 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири)грн. 49 коп. - заборгованість по заробітній платі;
-7 908(сім тисяч дев`ятсот вісім) грн., 80 коп. - компенсація за невикористану відпустку;
-61 715 (шістдесят одна тисяча сімсот п`ятнадцять)грн. 90 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.