Справа № 177/46/21
Провадження № 2/177/319/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2021 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Данилової А. А.,

позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 14.01.2021 та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення донькою 23 років. В позові просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., однак в ході судового розгляду відмовилася від вимог про відшкодування витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що з відповідачем ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 08.11.2010 було розірвано. Від шлюбу вони мають повнолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач сплачував аліменти на утримання дитини у примусовому порядку, до досягнення донькою 18 річного віку, після чого стягнення аліментів припинено. ОСОБА_2 на даний час проживає з нею та є студенткою 2-го курсу денної форми навчання (контрактне фінансування) Комунального закладу вищої освіти «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» за спеціальністю 226 «Фармація, промислова фармація». Дочка знаходиться на повному утриманні позивача та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з продовженням навчання.

Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання дочки, хоча має таку можливість, регулярно отримує пенсію, їздить на відпочинок, а позивач не має змоги самостійно утримувати дочку, забезпечувати її всім необхідним для проживання та навчання. У зв`язку із тим, що відповідач не бажає у добровільному порядку надавати регулярну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу/заробітку, щомісячно на період навчання дочки, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку, або до припинення дочкою навчання, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відмовилася від стягнення на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду відзив, в якому зазначив, що позов не визнає. Однак в судовому засіданні повідомив про зміну своєї позиції та часткове визнання позову, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 15 % його доходу, яким є його пенсія. В обґрунтування часткового визнання позову зазначав, що він є пенсіонером та не отримує ніяких додаткових доходів, має поганий стан здоров`я, понад 25% своєї пенсії витрачає на придбання ліків. Також зазначив, що його дружина ОСОБА_4 з 10.06.2019 не працює, але не є пенсіонером і перебуває фактично на його утриманні. Стверджував, що оскільки позивач працює, то отримуваної нею заробітної плати має вистачати на утримання доньки.

Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. При цьому зазначила, що вона після досягнення повноліття продовжує навчання, перебуває на утриманні своєї матері, з якою проживає, стипендії чи інших доходів не отримує. Повідомила, що після досягнення нею повноліття, батько жодної допомоги на її утримання не надає, хоча вона її потребує у зв`язку продовженням навчання, що зумовлено щоденною потребою у витратах на проїзд до навчального закладу, витратах для задоволення природних потреб в їжі та одязі, а також витратах на придбання зошитів та канцелярського приладдя для навчання.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 4), що не заперечується сторонами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, але шлюб між ними розірвано на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2010 (а.с. 5-7).

До досягнення ОСОБА_2 повноліття аліменти на її утримання стягувалися з відповідача на підставі виконавчого листа виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 16.09.2010 (а.с. 15).

ОСОБА_2 досягла повноліття (а.с. 11) та на даний час навчається на 2 курсі денної форми навчання (контрактне фінансування) Комунального закладу вищої освіти «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» за спеціальністю 226 «Фармація, промислова фармація», термін навчання з 01 вересня 2020 року по 28 червня 2021 року, що підтверджується довідкою Комунального закладу вищої освіти «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» №27 від 18.01.2021 (а.с. 25) та Договором про надання платної освітньої послуги № 2020/52 від 03.09.2020 (а.с. 19).

У зв`язку з навчанням на денній формі навчання ОСОБА_2 не працює. Як зазначала сама ОСОБА_2 , у зв`язку з навчанням вона несе витрати на проїзд з місця проживання в смт Радушне Криворізького району Дніпропетровської області до навчального закладу, що розташований у м. Кривий Ріг, несе щоденні витрати на харчування, періодичні витрати на придбання канцелярського приладдя. Вона перебуває на утриманні матері, навчаючись на договірній основі, тому стипендії не отримує. Батько не надає їй жодної допомоги.

ОСОБА_2 проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 60 від 12.01.2021 (а.с. 16) та було підтверджено третьою особою в ході судового засідання.

У зв`язку із тим, що повнолітня донька сторін навчається і власних доходів не має, вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Положення Сімейного кодексу України, закріплюють принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо їх дитини.

Статтею 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За змістом статей 191, 200 СК Україниаліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які, за наявності можливості, зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі вище вказаних доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 є повнолітньою донькою сторін, вік якої не перевищує 23 років та яка продовжує навчання в Комунальному закладі вищої освіти «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» на денній формі навчання, на підставі договору, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Однак, як вказували позивач і третя особа, та не заперечив відповідач, всі витрати пов`язані з навчанням доньки несе позивач, в тому числі і витрати зі сплати за договором про надання освітньої послуги, що підтверджується квитанціями (а.с. 40). Повнолітня донька сторін проживає з позивачем, яка працює оператором хлораторної установки в КП «Кривбасводоканал» та отримує заробітну плату в розмірі не більше 7339,78 грн., за рахунок якої надає допомогу доньці, сплачує комунальні послуги за місцем їх проживання (а.с. 46-48), у зв`язку з чим, позивач не в змозі самостійно, у повному обсязі, утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дочки на теперішній час не надає, що ним не заперечувалося. При цьому він вважав, що позивач отримує достатні доходи для того, щоб забезпечити самостійно себе та повнолітню доньку, яка продовжує навчання. З вказаними твердженнями суд не погоджується, оскільки кожен із батьків має обов`язки щодо утримання своїх дітей, в тому числі доньки чи сина, які будучи повнолітніми продовжують навчання.

Частково заперечуючи пред`явлені до нього вимоги, відповідач посилався на те, що він є пенсіонером, не працює, хворіє, у зв`язку з чим витрачає 25 % свого заробітку на ліки. В підтвердження свого хворобливого стану надав суду консультаційні висновки спеціаліста від 10.12.2019, 11.12.2019 (а.с. 32), висновком лікаря-спеціаліста від 06.07.2020 (а.с. 34), у березні 2018 року переніс операцію, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.04.2018 (а.с. 33). Його дружина, яка не є пенсіонером, не працює, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 від 02.07.1990 (а.с. 35-36).

Разом з тим, оцінюючи можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальний стан відповідача, а саме розмір його пенсії, яка перевищує 10000 грн., відсутність у нього неповнолітніх дітей, аліментних та інших зобов`язань, що ним не заперечувалося, а також те, що він не приймає жодної участі в наданні допомоги повнолітній доньці, в тому числі не приймає участі в оплаті її навчання за договором.

Також суд враховує надані відповідачем медичні документи, які підтверджують факт перенесення ним операції до досягнення донькою повноліття, а вказані в них висновки щодо діагнозів не вказують на існування у відповідача особливо тяжких хвороб, інвалідності, тощо, які б безумовно свідчили про його тяжкий стан здоров`я та неможливість працювати, необхідність придбання значної кількості медичних препаратів, а відповідно його скрутне матеріальне становище, яке б унеможливлювало надання ним матеріальної допомоги своїй повнолітній доньці, яка її потребує у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі заявленому позивачем. Доводи відповідача про неможливість працювати за станом здоров`я та витрачання ним 25 % своєї пенсії на придбання ліків перед судом не доведено належними та допустимими доказами.

Твердження відповідача про те, що його дружина не є пенсіонером, при цьому не працює (а.с. 35-36), у зв`язку з чим фактично перебуває на його утриманні, суд не вважає підставою для унеможливлення надання допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки на відміну від дружини відповідача, його донька продовжує навчання на денній формі навчання та не має можливості працювати і забезпечувати себе самостійно.

Крім цього, позивачем суду надано фотознімки відповідача з соціальних мереж (а.с. 42-45), згідно яких підтверджується той факт, що в травні та жовтні 2019 останній мав можливість відпочивати за кордоном, що ним не заперечувалося. Вказане також свідчить про той факт, що відповідач має можливість для виконання свого обов`язку по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що дочка ОСОБА_2 , яка є повнолітньою та продовжує навчання на денній формі, за договором на платній основі, відповідно стипендії не отримує, потребує матеріальної допомоги, яку не надає відповідач. З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з рівності обов`язків батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, вартості навчання ОСОБА_2 , з урахуванням можливості надання допомоги з боку матері, яка її надає, з урахуванням матеріального стану сторін, їх стану здоров`я, на думку суду, справедливим розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача як батька ОСОБА_2 мають бути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), які підлягають стягненню починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання ОСОБА_2 , але не більше як до досягнення нею 23 років. Оскільки позивачем надано довідку про дату навчання її доньки до 28.06.2021, належних та допустимих доказів іншого періоду навчання суду не надано, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти саме до вказаної дати.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК Україниз відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181-183, 198-200 СК України, ст.ст. 10-13, 15,76-81, 89, 141,263-265, 279, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання- задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка: сел. Радушне, Криворізький район, Дніпропетровська область, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 )аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , щомісячно, на період навчання ОСОБА_2 - до 28.06.2021, але не більше як до досягнення нею віку 23 років, або до припинення нею навчання, починаючи стягнення з 14.01.2021.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК Українидопустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийнятті постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасниксправи, якомуповнерішення не було вручено у день йогопроголошенняабоскладення, має право на поновленняпропущеного строку на апеляційнеоскарження, якщоапеляційнаскарга подана протягомтридцятиднів з дня врученняйомуповногорішення суду.

Повний текст рішення складено 12.04.2021.

Суддя М.В. Березюк