Провадження № 2/344/348/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

08 квітня 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря - Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 , що посвідчується свідоцтвом про право власності на житло від 14.03.1995 року. Відповідно до договору купівлі-продажу частки квартири ОСОБА_2 (відповідач) продала ОСОБА_1 (позивач) - 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (є невісткою позивачки), зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 . Проте відповідачка за вказаною адресою не проживає біля 24 років, її особисті речі у квартирі не знаходяться, здійснення комунальних платежів не здійснюється, на думку позивача, відповідач втратила інтерес до даного житлового приміщення, як до свого постійного місця проживання. Наявність реєстрації місця проживання відповідачки у будинку за вказаною адресою спричиняє завищений розрахунок комунальних послуг. Такі обставини суттєво порушують та обмежують права позивача, як власника вкартири. Позивач позбавлена можливості реалізації права на розпорядження майном, у зв`язку з неможливістю зняття відповідачки з місця реєстрації. Шлюб між ОСОБА_2 (відповідачкою) та ОСОБА_3 (сином позивачки) розірвано - 18.01.2006 року. рішенням Івано-Франківського міського суду від 19.04.2020 року справа №2-2398/2010 відповідача позбавлено батьківських прав відносно спільних дітей з ОСОБА_3 . Таким чином, відповідач не бере жодної участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг. Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 14.03.1985 року (а.с. 6) квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності, в рівних долях, належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (чоловіку), ОСОБА_3 (сину), ОСОБА_2 (невістці).

З договору купівлі-продажу частки квартири від 27.02.2020 року слідує, що ОСОБА_2 (відповідач) передала у власність - продала ОСОБА_1 (позивачу), яка прийняла у власність - купила 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 (а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 9), шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано - 18.01.2006 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19.04.2020 року у справі № 2-2398/2010 року (а.с. 10) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявою свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_2 фактично не проживала і не проживає за адресою по АДРЕСА_3 (а.с.11).

Позивач стверджує, що ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі, не користується житловим приміщенням, її особистих речей у квартирі немає. Обов`язки, що виникають по утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг, відповідач не виконує.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положеннями статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 7 3акону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 89, 263-265, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 7 3акону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Антоняк

Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2021 року.