Справа №443/1170/20
Провадження №2-о/443/21/21
РІШЕННЯ

іменем України

02 квітня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересова особа: територіальна громада с. Грусятичі в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу,-

за участю:

представника позивачки адвоката Чорненького Я.Б.

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Грусятичі, Жидачівського району Львівської області, був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Грусятичі, Жидачівського району Львівської області, правовстановлюючого документу «Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок», яке видано 22.03.1990 виконавчим комітетом Жидачівської районної Ради народних депутатів та відповідно до якого, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудам, який розташований у АДРЕСА_1 , належав на праві особистої власності ОСОБА_2 .

Обґрунтування вимог.

В обґрунтування вимог заявниця, в уточненій заяві, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . За життя спадкодавець ОСОБА_2 склав особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту. 14.12.2010 заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Грусятицької сільської ради Жидачівського району Львівської області Бурбелою М.Й. та зареєстровано в реєстрі за № 14, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, спадкодавець заповів дочці ОСОБА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Водночас, оформити свої спадкові права у нотаріуса заявниці перешкоджає розбіжність у написанні по батькові ОСОБА_2 у «Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок» та свідоцтві про його смерть, а саме у «Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок», його по-батькові вказано як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть, його по-батькові зазначено, як « ОСОБА_4 », у зв`язку із чим 31.08.2020 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок . Окрім того, у свідоцтві про народження заявниці ОСОБА_1 , по-батькові батька ОСОБА_2 зазначено, як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , зазначено як « ОСОБА_4 ».

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р. Г. від 11.09.2020 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 07 грудня 2020 року о 10 год 00 хв в приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області за адресою: Львівська область, місто Жидачів, вул. Я. Мудрого, 20, під головуванням судді Равлінка Р. Г.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 07.12.2020 розгляд справи було відкладено на 21.12.2020 на 11 год 30 хв у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 21.12.2020 розгляд справи було відкладено на 02.04.2021 на 14 год 00 хв у зв`язку з неявкою сторін.

Розгляд справи по суті відбувся 02.04.2021 за участю представника заявниці.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат Чорненький Я.Б. заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у заяві.

Заінтересована особа територіальна громада с. Грусятичі в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області у поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити без участі представника, а також зазначає, що на час розгляду справи відсутні відомості, які б стали підставою щодо заперечення стосовно аргументів у даній справі..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що заявниця ОСОБА_1 є її матір`ю, а ОСОБА_2 приходився їй дідусем та заначила, що по-батькові діда саме « ОСОБА_4 », аналогічні пояснення дав чоловік ОСОБА_5 - свідок ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 16.05.1949 Грусятицькою сільською радою Новострілищанського району Дрогобицької області ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , батьком якого є ОСОБА_7 ./а.с.9/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 12.04.1971 батьком ОСОБА_8 є ОСОБА_9 ./а.с.7/

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 23.06.1990 Грусятицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_10 та набула прізвище « ОСОБА_11 »./а.с.8/

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грусятичі, Жидачівського району Львівської області помер батько заявниці ОСОБА_2 , про що 20.12.2010 зроблено відповідний актовий запис №24 та 20.12.2010 Грусятицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 /а. с.10/.

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення Жидачівської районної Ради народних депутатів №112 від 22.03.1990, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить на праві особистої власності ОСОБА_9 . /а.с.15/.

Згідно заповіту 14.12.2010 ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Грусятицької сільської ради Жидачівського району Львівської області Бурбелою М.Й. та зареєстровано в реєстрі за № 14, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів дочці ОСОБА_1 /а. с.12/.

Відповідно до довідки для оформлення спадщини від 20.08.2020 № 642 виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним проживали дружина ОСОБА_12 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_10 та онука ОСОБА_13 /а.с.11/.

З витягу із Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена в приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С. /а. с.13/.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.08.2019 № 3 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок та господарські будівлі і споруди АДРЕСА_1 , у зв`язку з розбіжністю в по-батькові, а саме: у свідоцтві про смерть - ОСОБА_4 , а у свідоцтві про право власності на житловий будинок ОСОБА_3 ./а.с.16/

При вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223,1233, 1235 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_2 підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, поясненнями представника заявниці та поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що «Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок», яке видано 22 березня 1990 року виконавчим комітетом Жидачівської районної Ради народних депутатів та відповідно до якого, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належав на праві особистої власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявниця є особою на чию користь ОСОБА_2 складено заповіт, відтак ОСОБА_1 є особою, яка має право на спадкування за заповітом.

Встановлення даних фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; заявниця оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з неможливістю довести в позасудовому порядку обставину родинних відносин між нею та спадкодавцем; заінтересовані особи проти задоволення заяви не заперечують, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268,293, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: територіальна громада с. Грусятичі в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити, факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Грусятичі, Жидачівського району, Львівської області був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Грусятичі Жидачівського району, Львівської області правовстановлюючого документу "Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок", яке видано 22 березня 1990 року виконавчим комітетом Жидачівської районної Ради народних депутатів та відповідно до якого, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належав на праві особистої власності ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

Повний текст рішення виготовлено 07.04.2021.

Суддя Р.Г. Равлінко