Номер провадження 2-ві/756/8/21
У Х В А Л А

09 квітня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Михнюк В.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Логуш Людмили Олегівни про відвід судді Андрейчука Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Логуш Л.О. звернулась до суду зі заявою про відвід головуючого судді Андрейчука Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної РАЦС Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства. В обґрунтування поданої заяви, як правову підставу відводу зазначає, що суддя в судовому засіданні надав правову допомогу позивачу, зокрема повідомив про необхідність подання клопотання про призначення у справі судової експертизи. Вказані обставини, на її думку, викликають сумніви щодо неупередженості головуючого у справі судді.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року по справі призначено судово-медичну (генетичну) експертизу для визначення кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 методом ДНК- аналізу. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

На зазначену ухвалу суду представником відповідача - адвокатом Логуш Л.О. подана апеляційна скарга.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2021 року цивільну справу повернуто до Оболонського районного суду м. Києва для до розгляду заяви про відвід головуючого судді.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року провадження у справі було поновлено для вирішення заяви представника відповідача про відвід судді.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 квітня 2021 року заяву про відвід визнано необґрунтованою. Справу передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ для визначення судді для її розгляду у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 квітня 2021 року заява про відвід передана для розгляду судді Шролик І.С.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід, стверджує, що таким чином представник відповідача затягує розгляд справи. Зазначив, що судом вдвічі призначалася по справі судово-медична (генетична) експертиза на яку відповідач не з`являлася на відбір зразків крові, в результаті чого її не було проведено. Головуючий у справі жодним чином йому не сприяв, лише роз`яснив право знову заявити клопотання про призначення експертизи. Однак, з огляду на те, що він сам представляє свої інтереси без участі адвоката, дещо не розуміється на правах та обов`язках. Вважає, що представник відповідача та сама відповідач усіма можливими засобами, прикриваючись карантином намагається продовжити тривалість розгляду. Він кожного разу відвідує судові засідання. Сину при зверненні до суду було лише 4 роки, зараз вже 6 років, бажає спілкуватися із сином.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. 09 квітня 2021 року на електронну адресу надійшла заява адвоката Логуш Л.О. про розгляд заяви без її участі та участі відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши заяву про відвід судді та мотиви наведені в її обґрунтування, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Так, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатись за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України» (Biluha v. Ukraine), п.49).

Як мотиви заявленого відводу представник відповідача посилається на ту обставину, що головуючий у справі Андрейчук Т.В. роз`яснив позивачу право заявити клопотання про призначення експертизи, що на її думку свідчить про прихильність головуючого одній із сторін судового розгляду. Крім того, вважає, що призначаючи експертизу та зупиняючи розгляд справи суд затягує його розгляд незважаючи на те, що справа перебуває на розгляді більше двох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і упередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом.

Суд погоджується із тим, що з огляду на предмет судового розгляду та вимоги заявлені ОСОБА_3 , суд мав процесуальний обов`язок роз`яснити наслідки вчинення та (або) не вчинення процесуальних дій, зокрема право заявити клопотання про призначення судово-медичної (генетичної) експертизи для вирішення питання кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України. Такі дії головуючого у справі не свідчать про його упередженість чи прихильність, а свідчать про намагання досягнути істини у справі.

Суд не встановив наявності у головуючого судді Андрейчука Т.В., будь-якої особистої прихильності або упередження до позивача в роз`ясненні йому права на призначення у справі судової експертизи, що виключає будь-який обґрунтований сумнів у його небезсторонності.

Доводи заяви про відвід судді Андрейчука Т.В. по своїй суті є незгодою заявника з прийнятим суддею процесуальним рішенням про призначення судової експертизи.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суддя приходить до висновку, що вказана заява не містить підстав для відводу судді, зазначених у ст. 36 ЦПК України, а в ній викладені припущення щодо упередженості головуючого по справі. Незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу. Заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду даної справи, щодо призначення судової експертизи, що відповідно до ЦПК України не є підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, вважаю, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Андрейчука Т.В. при розгляді вищевказаної справи, у зв`язку з чим заява про відвід судді Андрейчука Т.В задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Логуш Людмили Олегівни про відвід судді Андрейчука Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09 квітня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик