КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Горбачова І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2010 року, ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з урахуванням збільшених позовних вимог, просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь банку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05.10.2007 у розмірі 163 617,94 дол. США, що за курсом НБУ, станом на 09.06.2010 становить 1 295 755,92 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 05.10.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», надалі з 21.12.2009 ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами кредитного договору, банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 135 000,00 дол. США, строк погашення якого встановлювався до 05.10.2017, під 13,90 % річних.

Також, 05.10.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», надалі з 21.12.2009 ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 147580 від 05.10.2007.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 зобов`язується відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Така відповідальність є солідарною.

Позивачем, взяті на себе зобов`язання з видачі кредитних коштів, виконано в повному обсязі, в той час, як відповідачем умови кредитного договору не виконувались. На підставі зазначених обставин, банк просив задовольнити позовні вимоги (т. 1 а.с. 1-4).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 121 500,00 дол. США заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05.10.2007, 256 294,13 дол. США заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 789 889,31 грн. пені за прострочення сплати відсотків, 1 660 022,48 грн. за прострочення сплати кредиту, 1 700,00 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 377 794,13 дол. США, 2 451 731,79 грн.

В задоволенні частини позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 05.10.2007 відмовлено (т. 3 а.с. 103-105).

В апеляційній скарзі, АТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2020 та ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2016 скасувати і залишити в силі заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012, в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін.

На підставі ч. 2 ст. 353 ЦПК України, АТ «УКРСИББАНК» подає свої заперечення на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2016 № 753/21573/15-ц (провадження №2-п/753/17/16).

Зокрема, судом першої інстанції не було надано правову оцінку строкам на подачу заяви про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012.

Вказує, що початок перебігу шестимісячного строку щодо припинення поруки розпочинається від дня настання строку виконання основного зобов`язання або з дня зміни строку. Строк виконання основного зобов`язання 05.10.2017, визначений умовами укладених як Кредитного договору, так і Договору поруки, тому висновки суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з позовом до поручителя, а тому порука ОСОБА_2 у відповідності з вимогами ст. 559 ЦК України є припиненою, є помилковими (т. 3 а.с. 119-138).

17.12.2021 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу банку, в якому зазначає, що доводи АТ «УкрСиббанк», що суд першої інстанції безпідставно не звернув належної уваги на процесуальну поведінку ОСОБА_2 та/або її уповноважених представників у справі, що їй достовірно було відомо про розгляд справи у суді; що діючи на власний розсуд ОСОБА_3 та/або її уповноважені представники у розумні проміжки часу провадженням у справі не цікавились, що призвело до безпідставного пропуску строку на перегляд заочного рішення на понад три роки, не правдиві та спростовуються матеріалами справи № 02/2-272/12.

В судовому засіданні представник АТ «УкрСиббанк» - Гіль Н.В. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2007 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту у сумі 135 000,00 дол. США строком до 05.10.2017. Того ж дня на забезпечення виконання зобов`язань були укладений договір поруки з ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 17-18).

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 163 617,94 дол. США, що еквівалентно 1 295 755,92 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05.10.2007 (т. 1 а.с. 167-169).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.02.2014 заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012 скасовано в частині задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості та ухвалено в цій частині нове, яким у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості відмовлено (т. 2 а.с. 152-155).

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012, яку обґрунтовувала тим, що не була повідомлена належним чином про розгляд справи, а також, оскаржуване заочне рішення суперечить нормам ст. 559 ЦК України. Оскільки, з березня 2008 року позивачем було підвищено прострочену процентну ставку до 28,80% річних за користування кредитом, а з грудня 2008 банком було підвищено строкову процентну ставку до 15,90% річних за користування кредитом, на що заявниця письмової згоди не давала (т. 2 а.с. 161-170).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2016 заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012 скасовано та призначено справу до розгляду (т. 2 а.с. 193-194).

У вересні 2017 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог за порушення зобов`язання перед банком за договором споживчого кредиту № 0 від 05.10.2007, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 121 500,00 дол. США заборгованості за договором кредиту; 256 294,13 дол. США заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 789 889,31 грн. пені за прострочення сплати відсотків; 1 660 022,48 грн. пеня за прострочення сплати кредиту (т. 3 а.с. 9-10).

За невиконання ОСОБА_1 умов договору станом на 23.08.2017, у відповідача перед позивачем за договором споживчого кредиту № 0 від 05.10.2007 утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 121 500,00 дол. США заборгованості за договором кредиту; 256 294,13 дол. США заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 789 889,31 грн. пені за прострочення сплати відсотків; 1 660 022,48 грн. пеня за прострочення сплати кредиту.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.11.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05.10.2007, однак, в цій частині рішення ніким не оскаржується. В задоволенні позову до ОСОБА_2 було відмовлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови у стягненні заборгованості із ОСОБА_2 , як поручителя ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з травня 2008 року боржник почав допускати прострочення погашення тіла кредиту та відсотків за ним, в результаті чого було прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки з 13,9% до 15,9% з 05.12.2008. Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» також зазначив, що направляв повідомлення про підвищення відсоткової ставки боржнику та поручителям рекомендованим відправленням 20.11.2008.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 статті 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно Договору поруки від 2007 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , обов`язок поручителя виконати боргові зобов`язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаної в договорі.

Відповідно до п.5.7 вказаного договору листування між сторонами за ним здійснюється шляхом направлення або надання відповідних повідомлень (рекомендованих листів) однією стороною іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі 6 цього договору. Підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або. інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення.

Відповідно до п. 5.2 Договору про надання споживчого кредиту від 05.10.2007 передбачено умови та порядок зміни відсоткової ставки. Повідомлення про зміну відсоткової ставки банк має направити за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки.

Твердження позивача про те, що на адресу відповідача ОСОБА_2 направлялось повідомлення про підвищення процентної ставки на 2% за кредитним договором від 05.10.2007 за вих. № 9643, спростовуються матеріалами справи, оскільки такої вимоги матеріали справи не містять.

При цьому, з моменту зміни відсоткової ставки, а саме з 31.03.2008, без попередження поручителя - ОСОБА_2 , банком було збільшено обсяг відповідальності за кредитним договором від 05.10.2007., та порушено п. 5.2 договору від 05.10.2007, а саме, не повідомлено позичальника, не пізніше ніж за 14 днів до дати збільшення розміру відсоткової ставки, про встановлення нової процентної ставки, із зазначення її розміру та дати початку дії такої ставки шляхом направлення поштою за адресою позичальника рекомендованим повідомленням; та п. 2.1 договору поруки від 05.10.2007, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Відповідно до частин 1, 4 статті 559 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

В даному випадку позивачем з 31.03.2008 були в односторонньому порядку змінені умови Договору без згоди та повідомлення поручителя - ОСОБА_2 , внаслідок чого збільшився обсяг, а тому порука є припиненою.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що позивачем були в односторонньому порядку змінені умови договору про надання споживчого кредиту без згоди та повідомлення поручителя - ОСОБА_2 , а також враховуючи те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до поручителя з вимогою про виконання основного зобов`язання, тому порука по кредитному договору, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , є припиненою, та у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2 задоволенню не підлягають,- є правильними та законними.

Доводи апелянта, що з урахуванням встановлених судом першої інстанції фактів, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неодноразово повідомлялись судом про дати розгляду цивільної справи за всіма відомими адресами, з урахуванням спорідненості відповідачів та з урахуванням аналізу змісту та форми заяви про перегляд заочного рішення як від ОСОБА_1 , так і від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про наявність заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012 було відомо, починаючи з липня 2013 року, в той час як із відповідною заявою про перегляд заочного рішення вона звернулась лише в листопаді 20l5 року (майже через 3,5 роки з дати ухвалення судом заочного рішення від 04.05.2012 та через 2 роки з моменту подання її представником ОСОБА_4 заяви про перегляд заочного рішення від імені ОСОБА_1 ),- не мають правового значення для вирішення питання щодо припинення наданої ОСОБА_2 поруки (т. 1, a.c. 97, 118, 125, 134, 150).

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2016, якою було скасовано заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012 не підлягає окремо оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги банку, та залишенню рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська