Справа № 645/2026/21
Провадження № 2-з/645/49/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 квітня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

за участю секретаря судових засідань Малій О.Л.

розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зябкіна Вадима Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зябкін В.В. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину матеріальної шкоди у розмірі 329 344,41 грн., витрати на проведення оцінки 3000 грн., судовий збір у розмірі, пропорційно задоволених вимог.

Одночасно з поданням позовної заяви представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль Nissan Leaf, № кузову НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача вказує на те, що для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля позивач звернулася до неналежного судового експерта суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , який згідно діючого законодавства склав висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 541В від 29.01.2021 року, згідно якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля, складає 459 344,41 грн., відтак шкода, спричинена позивачу, є значною. Ціна позову становить 332 344,41 грн. З отриманої відповіді на адвокатський запит вбачається, що власником автомобіля Nissan Leaf, № кузову НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши подану заяву, встановив наступні обставини.

Так, судом встановлено, що вимоги позивача мають майновий характер, між сторонами виник спір щодо стягнення матеріальної шкоди.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, судприходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешт на автомобіль Nissan Leaf, № кузову НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є відповідач, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

З відповіді Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС України в Харківській області від 12.03.2021 року № 31/20-959 на адвокатський запит від 16.03.2021 № б/н вбачається, що власником автомобіля Nissan Leaf, 2013 року випуску, чорного кольору, № двигуну НОМЕР_3 , № кузову НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , відповідач по справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розглянувши заяву представника позивача адвоката Зябкіна В.В. про забезпечення позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, поновлення оспорюваних інтересів позивача, у зв`язку з чим вважає необхідним накласти арешт на автомобіль Nissan Leaf, № кузову НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зябкіна Вадима Володимировича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Nissan Leaf, № кузову НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

Копії ухвали суду після її виконання направити ОСОБА_2 .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили негайно 07.04.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя