Провадження № 2/463/640/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - Заставній С.Л.

з участю представника позивача - Струта Л.Б. ,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Оксі Банк" до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій та пені за порушення умов кредитного договору,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив стягнути з останнього на його користь за кредитним договором № 201/09/1 411706,93 грн. штрафних санкцій та пені за порушення умов вказаного кредитного договору (п. 3.3.7 і п. 3.3.12), укладеного між AT «Оксі Банк» та ОСОБА_2 17.07.2009. Позов мотивує тим, що між сторонами 17.07.2009 було укладено кредитний договір 201/09/01, згідно з яким банк надав позичальнику 176279 дол. США кредиту. У забезпечення виконання своїх зобов`язань ОСОБА_2 передав банку в іпотеку квартиру загальною площею 112,6 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору іпотеки від 07.08.2009, укладеного між сторонами, іпотекою забезпечується виконання зобов`язань за кредитним договором стосовно повернення основної суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі («основне зобов`язання»). Відповідно до умов кредитного договору від 17.07.2009 позичальник зобов`язаний: п. 3.3.7 - належним чином сплачувати чергові страхові платежі, передбачені договорами страхування. Щорічно, не пізніше 20 календарних днів до закінчення визначеного в договорах страхування періоду страхування надавати банку оригінали платіжних документів, що будуть свідчити про сплату страхових платежів на наступний період страхування, який не морже бути меншим 1 календарного року, однак страхових платежів за 2019 рік відповідач ОСОБА_2 не сплатив; п. 3.3.12 - щорічно не пізніше, ніж за 2 тижні до настання дати річниці отримання кредиту, надавати банку письмову інформацію про свої доходи за останні 6 місяців, однак у 2019 році довідку про свої доходи за останні 6 місяців ОСОБА_2 не надав. За попередні роки відповідач надавав позивачу договори добровільного страхування предмету іпотеки, відповідно виконував умови кредитного договору належним чином, а за 2019 рік такого договору страхування не надав, за що і було нараховано штраф. Згідно з п. 4.4 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених пунктами 3.3.7 і 3.3.12, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 відсотків від суми кредиту. Таким чином, 5 % від суми кредиту (від 169000 дол. США) становлять 8450 дол. США, що станом на 20.12.2019 становило 197510,74 грн., за порушення п. 3.3.7 договору, а також 197510,74 грн. за порушення п. 3.3.12 договору. Пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків становить 16685,45 грн. Й загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за штрафними санкціями та пенею в межах строків позовної давності станом на 20.12.2019 перед позивачем становить 411706,93 грн. Оскільки штрафні санкції також становлять основне зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, іпотечна заборона буде знята банком після сплати відповідачем нарахованих штрафних санкцій за порушення зобов`язання. Твердження відповідача, що ним 06.12.2019 повністю погашена заборгованість за кредитним договором є помилковим, жодної довідки про повне погашення кредиту позивач відповідачу не видавав. Позивач 07.02.2020 надіслав відповідачу довідку про наявність заборгованості із зазначенням, за які порушення умов договору (п.п. 3.3.7, 3.3.12) нараховані ці санкції. Доказів виконання умов кредитного договору, а саме надання довідки про доходи за останні 6 місяців у 2019 році, а також про надання полісу страхування предмета іпотеки на 2019 рік позивачем не надано.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, зазначених в поданому та долученому до матеріалів справи відзиві на позов, з якого вбачається, що 06.12.2019 ОСОБА_2 повністю погасив заборгованість за кредитним договором, в тому числі усі інші види платежів за договором, такі як відсотки та неустойка. Згідно відповіді Національного банку України від 06 березня 2020 року станом на 04.03.2020 у кредитному реєстрі Національного банку України відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) перед банками України. Також про повний розрахунок та відсутність нарахованих штрафних санкцій свідчить і той факт, що відповідно до п. 2.5.5 кредитного договору договором було встановлено таку черговість погашення зобов`язань, що в першу чергу погашається неустойка за користування кредитом, а в останню чергу здійснюється погашення суми кредиту по графіку та дострокове погашення суми кредиту. 06 грудня 2019 року відповідач прийшов у банк та спитав про суму заборгованості, яка рахується за ним, та сплатив усю вказану суму. Жодних претензій за невиконання п.п. 3.3.7, 3.3.12 у представників банку до ОСОБА_2 не було. Таким чином, у випадку наявності будь-якої заборгованості за вказаним кредитним договором при сплаті ОСОБА_2 грошових коштів позивачу 06 грудня 2019 року банк зарахував би ці кошти як сплату штрафних санкцій, а решту суми було б зараховано як повернення кредиту. І станом на сьогодні числилась би заборгованість по тілу кредиту та відсотках, а не за штрафними санкціями. Відповідач належним чином виконував умови договору та надавав довідку про доходи та договори добровільного страхування, зокрема, договір добровільного страхування майна від 11 лютого 2019 року серії МЗ за № 005/681/352 був наданий позивачу. Оскільки у грудні 2019 року позивач не мав до відповідача жодних претензій щодо належного виконання умов договору, а тому відповідач станом на сьогодні не зберіг підтверджуючих документів про надання позивачу зазначених документів. А тому просив застосувати позовну давність до позовних вимог, оскільки такий позивачем пропущений. Зокрема, у відповідності до п.3.3.7 кредитного договору відповідач повинен був не пізніше 20 календарних днів до закінчення визначеного в договорах страхування періоду страхування надавати банку оригінали платіжних документів, що будуть свідчити про сплату страхових платежів (премій) на наступний період страхування. Як вбачається з договору добровільного страхування майна від 30 січня 2018 року, щодо якого позивач претензій не має, період страхування за цим договором визначений до 14 лютого 2019 року. За умовами п.3.3.7 кредитного договору відповідач повинен був надати позивачу оригінали платіжних документів не пізніше 20 календарних днів до закінчення визначеного в договорах страхування періоду страхування, тобто не пізніше 26 січня 2019 року. Таким чином, надумане позивачем порушення умов договору могло відбутись найпізніше 26 січня 2019 року, а тому позовна давність в один рік за цією вимогою закінчилась 26 січня 2020 року. У відповідності до п.3.3.12 кредитного договору відповідач повинен був не пізніше, ніж за два тижні до настання дати річниці отримання кредиту надавати банку письмову інформацію про свої доходи за останні 6 місяців. Кредит був наданий банком 17 липня 2009 року. Таким чином, надумане позивачем порушення умов договору могло найпізніше відбутись 03.07.2019. Й позовна давність в один рік за цією вимогою закінчилась 03 липня 2020 року. Позивач також вважає, що відбулось прострочення сплати основного боргу та прострочення сплати відсотків, однак таке прострочення не відбулось, оскільки 06 грудня 2019 року відповідач сплатив усю заборгованість за кредитом. При цьому перебіг позовної давності стосовно стягнення пені за прострочення кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Крім того, оскільки зобов`язанням боржника за кредитним договором є своєчасне повернення кредиту та відсотків за користування таким, а не надання довідки про доходи та договору страхування, а тому штраф не може бути стягнутий за порушення п.3.3.7 та 3.3.12 кредитного договору. Окрім того, сума штрафу обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Яким чином ненадання довідки про доходи та ненадання договору страхування прирівнюється до усієї суми кредиту, позивач не пояснив. Оскільки такий обов`язок за кредитним договором як «надання довідки про доходи та надання договору страхування» не обчислюється в грошовому еквіваленті, а тому, і штраф не може бути стягнутий за такі зобов`язання. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Як вбачається з рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 серпня 2020 року у справі № 461/5732/20, яке набрало законної сили 03.12.2020, судом встановлено, що 06 грудня 2019 року ОСОБА_2 повністю погасив заборгованість за кредитним договором. Вказаним судовими рішенням було зобов`язано позивача виконати умови п.3.1.3 Кредитного договору від 17.07.2009 року та видати ОСОБА_2 довідку про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. Як вбачається з постанови Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у даній справі, апеляційним судом також було встановлено, що 6 грудня 2019 року ОСОБА_2 погасив заборгованість за кредитним договором. Також було встановлено, що у зв`язку з відмовою банку видати довідку про погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 не може зняти арешт з переданого в іпотеку нерухомого майна.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем у справі подано відзив на позов. Всі наявні у справі докази були надані представниками сторін, у задоволенні заяви про забезпечення позову судом було відмовлено.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що підтверджується копіями відповідних договорів, що між сторонами 17.07.2009 було укладено кредитний договір 201/09/01, згідно з яким банк надав позичальнику 176279 дол. США кредиту. У забезпечення виконання своїх зобов`язань ОСОБА_2 передав банку в іпотеку квартиру загальною площею 112,6 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов кредитного договору від 17.07.2009 позичальник зобов`язаний: п. 3.3.7 - належним чином сплачувати чергові страхові платежі, передбачені договорами страхування. Щорічно, не пізніше 20 календарних днів до закінчення визначеного в договорах страхування періоду страхування надавати банку оригінали платіжних документів, що будуть свідчити про сплату страхових платежів на наступний період страхування, який не морже бути меншим 1 календарного року; п. 3.3.12 - щорічно не пізніше, ніж за 2 тижні до настання дати річниці отримання кредиту, надавати банку письмову інформацію про свої доходи за останні 6 місяців. Згідно з п. 4.4 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, в тому числі передбачених пунктами 3.3.7 і 3.3.12, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 відсотків від суми кредиту.

Як вбачається з рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 серпня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі № 461/5732/20, судами встановлено, що 06 грудня 2019 року ОСОБА_2 повністю погасив заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим позивача було зобов`язано виконати умови п. 3.1.3 кредитного договору від 17.07.2009 року та видати ОСОБА_2 довідку про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. На зазначені судові рішення подано касаційну скаргу та ухвалою Верховного Суду від 19.02.2021 відкрито касаційне провадження, та зупинено виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 серпня 2020 року.

Незалежно від обставин, які будуть встановлені судом касаційної інстанції, під час судового розгляду встановлено (зазначена обставина визнана представниками обох сторін), що 06 грудня 2019 року ОСОБА_2 були сплачені кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, після чого у нього відсутня заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом. Про стягнення таких чи їх наявність позивачем у позовній заяві та доданих до неї письмових доказах будь-яка інформація відсутня.

Відповідно до пункту 2.5.5 кредитного договору договором було встановлено таку черговість погашення зобов`язань, що в першу чергу погашається неустойка за користування кредитом, а в останню чергу здійснюється погашення суми кредиту по графіку та дострокове погашення суми кредиту. Таким чином, за наявності будь-якої заборгованості за вказаним кредитним договором при сплаті ОСОБА_2 грошових коштів позивачу 06 грудня 2019 року банк повинен був зарахував вказані кошти на сплату штрафних санкцій, а решту суми - зарахувати як повернення кредиту. Таким чином, за відповідачем числилась би заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом.

Крім того, відповідно до ст. 67-1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та п. 7 розділу II Положення про Кредитний реєстр Національного банку України від 04.05.2018р. №50, банки/Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язані передавати/оновлювати інформацію до Кредитного реєстру про кредитні операції боржників щомісяця.

Однак згідно відповіді Національного банку України від 06 березня 2020 року станом на 04.03.2020 у Кредитному реєстрі Національного банку України відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) перед банками України.

Таким чином, суд вважає не доведеним сам факт нарахування відповідачу штрафних санкцій, які є предметом спору. Крім того, не доведеними є підстави такого нарахування, оскільки відповідачем, зокрема, надано суду договір добровільного страхування майна від 11 лютого 2019 року серії МЗ за № 005/681/352. Таким чином, правові підстави для задоволення позову відсутні, а тому суд відмовляє у його задоволенні.

Додатково слід констатувати підстави для відмови у позові в частині вимог про стягнення штрафів за пропуском строків позовної давності.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність один рік. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як встановлено судом, у відповідності до п. 3.3.7 кредитного договору відповідач повинен був не пізніше 20 календарних днів до закінчення визначеного в договорах страхування періоду страхування надавати банку оригінали платіжних документів, що будуть свідчити про сплату страхових платежів (премій) на наступний період страхування. Як вбачається з договору добровільного страхування майна від 30 січня 2018 року, період страхування за цим договором визначений до 14 лютого 2019 року. Таким чином, відповідач повинен був надати позивачу оригінали платіжних документів не пізніше 26 січня 2019 року. Таким чином, позовна давність в один рік за цією вимогою закінчилась 26 січня 2020 року.

У відповідності до п. 3.3.12 кредитного договору відповідач повинен був не пізніше, ніж за два тижні до настання дати річниці отримання кредиту надавати банку письмову інформацію про свої доходи за останні 6 місяців. Кредит був наданий банком 17 липня 2009 року. Таким чином, надати банку письмову інформацію про свої доходи відповідач повинен був не пізніше 03.07.2019, й позовна давність в один рік за цією вимогою закінчилась 03 липня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 256, 258, 267, 549, 551, 554 ЦК України, -

ухвалив:

В задоволення позову Акціонерного товариства "Оксі Банк" до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій та пені за порушення умов кредитного договору - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено і підписано 06.04.2021.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Акціонерне товариство "Оксі Банк", , м. Львів, вул. Газова, 17;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Мармаш В. Я.