Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 23 вересня 2019 року між ТОВ «КАТ ДЕВЕДОП», код за (далі - Постачальник 1) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач), було укладено Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ №7 (далі - Договір 1), відповідно до положень якого Відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника 1 товар - «Телефон мобільний AppleiPhoneXs 64GB SpaceGray», загальною вартістю 32360,00 (тридцять дві тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок (далі - Товар 1). Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно. Враховуючи, що Відповідач своїм підписом у Договорі 1 погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен. Оплата вартості отриманого Відповідачем Товару 1 відповідно до умов Договору 1 вибраного останнім Пакету фінансування мала здійснюватися поетапно з розбивкою на 10 (десять) платежів. При цьому, на виконання умов Договору 1 та Пакету фінансування в день укладання Договору 1 Відповідачем було здійснено сплату першого платежу за отримання Товару у сумі 3 236,00 (три тисячі двісті тридцять шість) гривень 00 копійок. Подальші 9 платежів мали здійснюватися Відповідачем в строк до 20 числа місяця рівними частинами по 3 236,00 (три тисячі двісті тридцять шість) гривень 00 копійок відповідно до умов Пакету фінансування, визначених в Договорі 1 (копія Графіку сплати платежів до Договору 1 додається).

Окрім вищезазначеного, 22.11.2019 року між Відповідачем та ТОВ «АВЕЛОН» (далі - Постачальник 2), було укладено інший Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 0 (далі - Договір 2), відповідно до положень якого Відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника 2 товар - «Вітрина кондитерська ВХСв-0,9 д CarbomaТехно Полюс», загальною вартістю 29 176,47 (двадцять дев`ять тисяч сто сімдесят шість) гривень 47 копійок (надалі 4 Товар 2). Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно.

Відповідно до п, 8.2, Договору 2, порядок отримання товарів ( Послуг) Клієнтом визначається Договором 2 та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-І8 від 05.02.2018 р. (далі - Правила), що є невід`ємною частиною Договору 2, Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.naylater.com.ua, саме в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 р., а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил.

Відповідно по п, 1,4 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, Підписанням Договору 2 Клієнт приєднуються до Правил, Правила є невід`ємною частиною кожного Договору 2 з моменту його укладення.

Враховуючи, шо Відповідач своїм підписом у Договорі 2 погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, шо ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен.

Оплата вартості отриманого Відповідачем Товару 2 відповідно до умов Договору 2 вибраного останнім Пакету фінансування мала здійснюватися поетапно з розбивкою на 6 (шість) платежів. При цьому, на виконання умов Договору 2 та Пакету фінансування в день укладання Договору 2 Відповідачем було здійснено сплату першого платежу за отримання Товару у сумі 4 862,75 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 75 копійок. Подальші 5 платежів мали здійснюватися Відповідачем в строк до 20 числа місяця рівними частинами по 4 862,74 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 74 копійки відповідно до умов Пакету фінансування, визначених в Договорі 2 (копія Графіку сплати платежів до Договору 2 додається).

Окрім вищезазначеного, 04.12.2019 року між Відповідачем та Постачальником 2, було укладено інший Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ №7 (далі - Договір 3), відповідно до положень якого Відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника 2 товар - «Пароконвектомат HENDI 225028», загальною вартістю 24 281,18 (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят одна) гривня 18 копійки (надалі - Товар 3).

Враховуючи, шо Відповідач своїм підписом у Договорі 3 погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, шо ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен.

Пунктом 9.1. Договору 3 визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору Клієнтом та Постачальником 2. У разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою утримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання Клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

Оплата вартості отриманого Відповідачем Товару 3 відповідно до умов Договору З вибраного останнім Пакету фінансування мала здійснюватися поетапно з розбивкою на 6 (шість) платежів. При цьому, на виконання умов Договору 3 та Пакету фінансування в день укладання Договору 3 Відповідачем мало було бути здійснено сплату першого платежу за отримання Товару у сумі 4 046,86 (чотири тисячі сорок шість) гривень 86 копійок. Подальші 5 платежів мали здійснюватися Відповідачем в строк до 20 числа місяця рівними частинами по 4 046,87 (чотири тисячі сорок шість) гривень 87 копійок відповідно до умов Пакету фінансування, визначених в Договорі 3.

Враховуючи, що Відповідачем було внесено платіж при отриманні Товару у розмірі 4 563,50 грн., було зроблено перерахунок по графіку платежів, згідно якого щомісячний платіж складає 3 943,54 грн. (копія Графіку сплати платежів до Договору 3 додається).

Також згідно п. 1.1., п. 1.3. Договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № від 14.08.2019 р. та Договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № від 03.10.2018 р. всі права вимоги до Відповідача, що випливають з умов Договору 1 та Договору 2 були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору 1 - 23.09.2019 року, Договору 2 - 22.11.2019 року та Договору 3 - 04.12.2019 року відповідно.

Станом на 05 жовтня 2020 року Відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору 1, Договору 2 та Договору 3 зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих Товарів. Так, за весь період дії Договорів Відповідачем в якості оплати вартості отриманих Товарів було сплачено: за Договором 1: усього сплачено 19 605,16 грн.; за Договором 2: усього сплачено 11297,75 грн.; за Договором 3: усього сплачено 5 893,50 грн.

При цьому, положеннями п. 12.1. Договору 1, Договору 2 та Договору 3 визначено, що Сторони несуть відповідальність, встановлену цими Договорами, Правилами та чинним законодавством України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, станом на день подання цієї Позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем складає: за Договором 1-25 227,64 (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять сім) гривень 64 копійки, в тому числі:19 252,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 00 копійок - сума заборгованості з оплати вартості Товару 1; 5 975,64 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 64 копійки - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 1; за Договором 2-32 244,42 (тридцять дві тисячі двісті сорок чотири) гривні 42 копійки, в тому числі: 19 203,72 (дев`ятнадцять тисяч двісті три) гривні 72 копійки - сумазаборгованості з оплати вартості Товару 2; 13 040,70 (тринадцять тисяч сорок) гривень 70 копійок - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 2; за Договором 3 - 31 795,71 (тридцять одна тисяча сімсот дев`яносто п`ять)гривень 71 копійка, в тому числі: 19 717,68 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 68 копійок -сума заборгованості з оплати вартості Товару 3; 12 078,03 (дванадцять тисяч сімдесят вісім) гривень 03 копійки - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 3.

Всього за Договором 1, Договором 2 та Договором 3: 89 267,77 (вісімдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят сім) гривень 77 копійок.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 25 227,64 (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять сім) гривень 64-копійки за Договором 1, заборгованість у розмірі - 32 244,42 (тридцять дві тисячі двісті сорок чотири) гривні 42 копійки за Договором 2, заборгованість у розмірі 31 795,71 (тридцять одна тисяча сімсот дев`яносто п`ять) гривень 71 копійка за Договором 3 та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102,00 (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок ( а. с. 1-5 ).

Ухвалою судді від 25 листопада 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 32-33).

06 січня 2021 року за вх. № 247 судом отримано відзив на позовну заяву, який підписаний представником відповідача адвокатом Козачковим В.Л. в якому просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість в розмірі 46 021,25 грн. та в частині штрафних санкцій зменшити розмір неустойки до 4 602,12 грн.( тобто 10% від суми заборгованості ), обґрунтовуючи наступним.

ОСОБА_1 визнає позовні вимоги частково, а саме: визнає позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості (тіла кредиту) в розмірі 46 021,25 грн. (11754,84 грн. по договору про отримання товарів в системі Плати Пізніше №7 від 23.09.2019р. (надалі - Договір 1); 16878,73 гри. по договору про отримання товарів в системі Плати Пізніше №0 від 22.11.2019р. (падалі - Договір 2); 17387,68 грн. по договору про отримання товарів в системі Плати Пізніше №7 від 04.12.2019р. (надалі - Договір 3)).

Оскільки позивачем не було враховано сплату відповідачем за Договором 1, Договором 2 та Договором 3 по 1000 гривень 05.10.2020 року.

Отже, з урахуванням договірної ціни та здійснених відповідачем платежів, заборгованість за Договорами 1, 2, 3, станом на 05.01.2021 року становить 46021,25грн., а не в тому числі: за договором 1 заборгованість становить 32360,00-20605,16=11754,84грн., де 32360,00 - ціна договору, 20 605,16 - сума здійснених відповідачем платежів, 11754,84грн. - сума заборгованості; за договором 2 заборгованість становить 29176,47-12297,74= 16878,73грн., де 29176,47 - ціна договору, 12297,74 - сума здійснених відповідачем платежів, 16878,73 грн. - сума заборгованості; за договором 3 заборгованість становить 24281,18 грн. - 6893,50 грн. =17387,68грн., де 24281,18 грн. - ціна договору, 6893,50 - сума здійснених відповідачем платежів, 17387,68грн. - сума заборгованості.

Щодо стягнення неустойки слід зазначити наступне.

З початком 2020 року ОСОБА_1 зіткнувся з фінансовими труднощами, пов`язаними зі зменшенням обсягів реалізовуваної ним, як фізичною особою-підприємцем, продукції. Потім - відбулося запровадження в Україні карантину, пов`язаного з запобіганням поширенню коронавірусу COVID-19, що в свою чергу також відобразилося на фінансовому становищі ОСОБА_1 . Після запровадження карантину та в зв`язку з скрутним фінансовим становищем, ОСОБА_1 в телефонному режимі звернувся до позивача, щодо відтермінування платежів, з умовою повного погашення заборгованості до 31 грудня 2020 року. На пропозицію ОСОБА_1 , працівниками позивача заперечень надано не було. Проте нажаль, додаткових угод між позивачем та відповідачем не підписано не було.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктами 12.2 та 12.3 Договорів 1, 2, 3 визначено, що у разі прострочення сплати платежів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 та 10 відсотків від суми заборгованості. Тож виходячи із поняття неустойки, умови пунктів 12.2 та 12.3 договорів 1, 2, 3 щодо визначення неустойки у відсотковому співвідношенні від суми заборгованості є нікчемними.

Навіть якщо припустити, що позивач має право на штрафні санкції, які просить стягнути з відповідача, то слід звернути увагу суду на невідповідність у розрахунку самих штрафних санкцій, а саме: за договором 1 розмір штрафної санкції становить 11754,84*10%= 1175,48грн., де 11754,84 - сума заборгованості, 10% - розмір штрафу встановленого договором (п. 12.3), 1175,48грн. - розмір штрафної санкції;за договором 2 розмір штрафної санкції становить 16878,73 грн.* 10%=1687,87грн., де 16878,73 грн. - сума заборгованості, 10% - розмір штрафу встановленого договором (п. 12.3), 1687,87грн. - розмір штрафної санкції;за договором 3 розмір штрафної санкції становить 17387,68 грн.*10%= 1 738,76грн., де 17387,68 грн. - сума заборгованості, 10% - розмір штрафу встановленого договором (п. 12.3), 1738,76грн. - розмір штрафної санкції.

Разом з тим, ОСОБА_1 має на утриманні двох синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також призводить до значних матеріальних витрат. Вважає, що вищезазначені обставини мають істотне значення при прийнятті рішення по справі щодо стягнення штрафних санкцій. Також, у разі прийняття рішення про задоволення позовних вимог, щодо стягнення штрафних санкцій, вважає що існує необхідність застосування вимог частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України якою визначено, що розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин справи, які мають значення для справи. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вважає, що у разі прийняття рішення про задоволеній позовних вимог, щодо стягнення штрафних санкцій, просить суд зменшити розмір неустойки до 4602,12грн. (тобто 10% від суми заборгованості) ( а. с.44-47 ).

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням ОСОБА_1 та його представника щодо надання часу для мирного врегулювання спору.

10 березня 2021 року за вх. № 11327 судом на електронну пошту було отримано відповідь на відзив, в якому позивач враховуючи сплату відповідачем по кожному з договорів по 1000 грн. врахував та просив загальну суму боргу стягнути з відповідача у розмірі 86 267,77 грн. та судові витрати в розмірі 2 102 грн.

Додатково наголошували, що відповідно до п, 6.6, Правил грошові кошти, що надійшли від Клієнта на рахунок Процесинг-центра (Позивача), в першу чергу зараховуються в рахунок погашення нарахованої неустойки (штрафів, пені) та витрат на обслуговування заборгованості Клієнта: в другу чергу - на погашення плати за розстрочення, процентів, комісій за надання фінансування: в третю чергу - на погашення основної суми заборгованості за товари (послуги).

Крім цього, в пунктах 14.2-14-3 Правил дублюється визначений пунктами 12.2-12.3 Договору 1, Договору 2 та Договору 3 порядок та розмір нарахування неустойки, а саме зазначено, що у разі прострочення Клієнтом оплати періодичного платежу на строк до 10 (десяти) календарних днів, Клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, Клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.

Таким чином, розрахунки заборгованості, які надавалися Позивачем до суду як додаток до позовної заяви повністю відповідають вимогам чинного законодавства України, а також умовам Договору 1, Договору 2, Договору 3 та Правилам, з якими в повному обсязі був ознайомлений Відповідач. У своєму відзиві на позовну заяву Відповідач взагалі невірно трактує положення пунктів 1212-12.3 Договору 1, Договору 2, Договору 3, чим, вводить суд в оману надаючи невірні розрахунки, які не відповідають умовам підписаних з Відповідачем Договорів.

Законом України «Про внесення змін до Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкції кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» від 16 червня 2020 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 15 такого змісту: У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COV1D-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцєм (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Позивач просить суд не брати до уваги посилання Відповідача про застосування вказаного закону у правовідносинах, які виникли між сторонами у справі, оскільки дія вказаного Закону поширюється на відносини між кредитодавнем та позичальником на підставі укладеного між ними кредитного договору, у зв`язку з нарахуванням кредитодавцєм штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання умов кредитного договору на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, в той же час, відносини, які виникли між сторонами у справі стосуються Договорів лізингу, що не є тотожним з укладенням кредитного договору ( а. с.70-76 ).

15 березня 2021 року за вх. № 12245 судом отримано поштою відповідь на відзив на позовну заяву, аналогічний по змісту тому, який був отриманий на електрону адресу суду ( а. с. 89-92 ).

Позивач в судове засідання свого представника не направив, звертаючись до суду з позовною заявою в прохальній його частині представник просив розглядати справу за відсутності представника позивача та проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував ( а. с. 4 ).

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, 08.04.2021 року за вх. № 16723 судом отримано клопотання про розгляд справи без участі відповідача з урахуванням позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки учасники справи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутність за наявними матеріалами.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так як учасники справи в судове зсідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «ФК «Фангарант Груп» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 23 вересня 2019 року між ТОВ «КАТ ДЕВЕДОП», код за (далі - Постачальник 1) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач), було укладено Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ №7 (далі - Договір 1), відповідно до положень якого Відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника 1 товар - «Телефон мобільний AppleiPhoneXs 64GB SpaceGray», загальною вартістю 32360,00 (тридцять дві тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок (далі - Товар 1) ( а. с. 10 ).

Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно.

Відповідач своїм підписом у Договорі 1 погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен.

Оплата вартості отриманого Відповідачем Товару 1 відповідно до умов Договору 1 вибраного останнім Пакету фінансування мала здійснюватися поетапно з розбивкою на 10 (десять) платежів.

При цьому, на виконання умов Договору 1 та Пакету фінансування в день укладання Договору 1 Відповідачем було здійснено сплату першого платежу за отримання Товару у сумі 3 236,00 грн.

Подальші 9 платежів мали здійснюватися Відповідачем в строк до 20 числа місяця рівними частинами по 3 236,00 грн. відповідно до умов Пакету фінансування, визначених в Договорі 1, копія Графіку сплати платежів до Договору 1 додається ( а. с. 11 ).

Також, 22.11.2019 року між Відповідачем та ТОВ «АВЕЛОН» (далі - Постачальник 2), було укладено інший Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 0 (далі - Договір 2), відповідно до положень якого Відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника 2 товар - «Вітрина кондитерська ВХСв-0,9 д CarbomaТехно Полюс», загальною вартістю 29 176,47 грн. (надалі 4 Товар 2) ( а. с.12 )

Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно.

Відповідач своїм підписом у Договорі 2 погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, шо ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен.

Оплата вартості отриманого Відповідачем Товару 2 відповідно до умов Договору 2 вибраного останнім Пакету фінансування мала здійснюватися поетапно з розбивкою на 6 (шість) платежів.

При цьому, на виконання умов Договору 2 та Пакету фінансування в день укладання Договору 2 Відповідачем було здійснено сплату першого платежу за отримання Товару у сумі 4 862,75 гривень

Подальші 5 платежів мали здійснюватися Відповідачем в строк до 20 числа місяця рівними частинами по 4 862,74 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 74 копійки відповідно до умов Пакету фінансування, визначених в Договорі 2, копія Графіку сплати платежів до Договору 2 додається ( а. с.13 ).

Окрім цього, 04.12.2019 року між Відповідачем та Постачальником 2, було укладено інший Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ №7 (далі - Договір 3), відповідно до положень якого Відповідач як клієнт системи ПлатиПізніше™ отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника 2 товар - «Пароконвектомат HENDI 225028», загальною вартістю 24 281,18 грн. (надалі - Товар 3) ( а. с. 14 ).

Відповідач своїм підписом у Договорі 3 погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, шо ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен.

Оплата вартості отриманого Відповідачем Товару 3 відповідно до умов Договору З вибраного останнім Пакету фінансування мала здійснюватися поетапно з розбивкою на 6 (шість) платежів.

При цьому, на виконання умов Договору 3 та Пакету фінансування в день укладання Договору 3 Відповідачем мало було бути здійснено сплату першого платежу за отримання Товару у сумі 4 046,86 грн.

Подальші 5 платежів мали здійснюватися Відповідачем в строк до 20 числа місяця рівними частинами по 4 046,87 грн. відповідно до умов Пакету фінансування, визначених в Договорі 3.

Встановлено, що відповідачем було внесено платіж при отриманні Товару у розмірі 4 563,50 грн., було зроблено перерахунок по графіку платежів, згідно якого щомісячний платіж складає 3 943,54 грн., копія Графіку сплати платежів до Договору 3 додається ( а. с. 15 ).

Згідно п. 1.1., п. 1.3. Договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № від 14.08.2019 р. та Договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № від 03.10.2018 р. всі права вимоги до Відповідача, що випливають з умов Договору 1 та Договору 2 були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору 1 - 23.09.2019 року, Договору 2 - 22.11.2019 року та Договору 3 - 04.12.2019 року відповідно ( а. с. 23, 24 ).

Відповідно до положень п. 8.1. Договору 1, Договору 2 та Договору 3 Відповідач був належним чином повідомлений про те, що всі існуючі права вимоги (в тому числі відносно оплати вартості Товарів, отриманих Відповідачем за Договором 1, Договором 2 та Договором 3), а також права вимоги, що можуть виникнути у майбутньому за цими Договорами, в момент їх підписання Сторонами були відступлені Постачальником на користь Позивача. Підставою для набуття Відповідачем прав власності на Товари є виконання останнім всіх грошових зобов`язань, передбачених зазначеними Договорами.

Відповідно до п. 8.2 Договору 1, 2 та 3, порядок отримання товарів ( Послуг) Клієнтом визначається Договором 1, 2, 3 та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-І8 від 05.02.2018 р. (далі - Правила), що є невід`ємною частиною Договору 2, Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.naylater.com.ua, саме в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 р., а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил.

Відповідно по п, 1,4 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, Підписанням Договору 2 Клієнт приєднуються до Правил, Правила є невід`ємною частиною кожного Договору 2 з моменту його укладення.

Пунктом 9.1. Договору 1, 2 та 3 визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору Клієнтом та Постачальником 1. У разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою втримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання Клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

Відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 1, Договору 2 та Договору 3 визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів Відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.

Крім того, згідно положеннями п. 12.4 Договору 1, Договору 2 та Договору 3 у разі прострочення Відповідачем сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою Позивача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування.

Відповідно до положень п. 12.5 Договору 1, Договору 2 та Договору 3 у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, Відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження Процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє Відповідача від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за Договором.

Отже, згідно з п. 14.5. Правил, що є невід`ємною частиною Договору 1, Договору 2 та Договору 3 та згідно з п. 8.2. вищезазначених Договорів, з якими Клієнт ознайомився і погодився, згідно з п. 13.7. Договору 1, Договору 2 та Договору 3, умов Договору 1, Договору 2 та Договору 3 на першій сторінці, за несплату періодичного платежу протягом 30 календарних днів Клієнт зобов`язаний на першу вимогу Процесинг-центра протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання вимоги повністю погасити грошові зобов`язання за Договором 1, Договором 2 та Договором 3, враховуючи неустойку, комісію, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою.

В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, підписання Договору 1, 2 та 3 свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього.

Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.

Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України).

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вищевказані Договори 1, 2 та 3 були підписані відповідачем електронним підписом.

Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові ВС КЦС від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Встановлено, що відповідач порушив умови договору та з урахуванням сплати по 1000 гривень по кожному з трьох договорів 05.10.2020 року, останній перед позивачем має заборгованість в наступному розмірі: за Договором 1 -24 227,64 грн., в тому числі: 19 252,00 грн. - сума заборгованості з оплати вартості Товару 1; 4 975,64 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 1; за Договором 2 - 31 244,42 грн., в тому числі: 19 203,72 грн. - сума заборгованості з оплати вартості Товару 2; 12 040,70 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 2; за Договором 3 - 30 795,71 грн., в тому числі: 19 717,68 грн. - сума заборгованості з оплати вартості Товару 3;11 078,03 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 3, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунками суми заборгованості за вищевказаними договорами ( а. с. 93, 94, 95 ).

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановлений законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наявних розрахунків наданих позивачем по трьом договорам та в розрахунках неведених у відзиві на позовну заяву відповідачем щодо сум сплати за договорами вбачається, що суми сплачені відповідачем співпадають в розрахунках та всі відображені позивачем.

Звертаючись до суду з відзивом на позовну заяву позивача, відповідач частково визнав позовні вимоги.

В частині наявної заборгованості по трьом договорам відповідач визнав загальну заборгованість в розмірі 46 021,25 гривень, а в частині штрафних санкцій просив зменшити розмір неустойки до 4 602,12 грн. ( тобто 10% від суми заборгованості ) посилаючись на ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Однак, суд не може погодитися з доводами відповідача у визнаній сумі останнього та погоджується з розрахунком позивача і вважає, що загальна сума заборгованості з оплати вартості товара, яка підлягає стягненню за вищевказаними договорами 1, 2 та 3 становить 58 173,40 гривень.

Стосовно вимог в частині стягнення суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 1, 2 та 3 в загальному розмірі згідно розрахунку в розмірі 28 094,37 грн., суд вважає, що такі вимоги також підлягають до задоволення, так як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за вищевказаними договорами, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками ( а. с. 93, 94, 95 ).

Так, пунктом 10.4.2. Договору визначено, що Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені Пакетом фінансування та Договором.

Умовами Пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору.

Договором визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, Правилами та чинним законодавством України.

Виходячи вищевикладених положень чинного законодавства України положеннями п. 12.2 12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів Відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від сум заборгованості за кожен місяць прострочення.

Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Оскільки надані сторонами в якості доказів розрахунки не спростовують порушень з боку відповідача взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договорів, у останнього дійсно виникала заборгованість помісячно на що було нараховано прострочення.

Також, суд не може погодитися з відповідачем щодо застосування ст.551ЦК України та зменшити розмір неустойки, враховуючи наступне.

Так, частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з вищенаведеного, розмір неустойки значно не перевищує розмір збитків, оскільки загальна заборгованість з оплати вартості товара по трьом Договорам становить 58 173,40 гривень, а сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору 1, 2 та 3 в загальному розмірі становить 28 094,37 грн.

Крім того, наявність у відповідача на утриманні двох синів не є підставою для зменшення розміру неустойки.

Також, відповідач у відзиві на позовну заву щодо стягнення з нього неустойки, як підставу для зменшення розміру неустойки наголошував про складне фінансове становище та у зв`язку із поширенням короновірусу на території України зменшився в нього обсяг реалізованої ним, як фізичною особою-підприємцем продукції не може бути безумовною підставою для зменшення розміру неустойки, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 905/2134/17.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

Оскільки, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то підлягають і стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати понесені останнім при зверненні до суду у розмірі 2 102 гривень, понесення яких документально підтверджено ( а. с. 6 ).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 202, 203,526, 530,549, 551, 599, 610, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 639, 806, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 131, 141,263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про електронну комерцію», ЗакономУкраїни «Про фінансовий лізинг», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачатовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»» загальну заборгованість за договорами від 23.09.2019 року № 7, від 22.11.2019 року № 0 та від 04.12.2019 року № 7 у розмірі 86 267,77 гривень та судові витрати в розмірі 2 102 гривень, загалом 88 369,77 гривень ( вісімдесят вісім тисяч триста шістдесят дев`ять гривень сімдесят сім копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» ( місцезнаходження: 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 21 ( Корпус В ), );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Міським відділом № 2 Білоцерківського МУ ГУМВС України в Київській області 27 лютого 1998 року ).

Повне судове рішення складено 08 квітня 2021 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов