Провадження №4-с/369/8/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

за участю секретаря Мазурик Д.С.

заявника ОСОБА_1

державного виконавця Пацуріної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Києво-Святошинського районного Києво-Святошинський районний відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріна Оксана Василівна, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій державного виконавця незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року скаржник звернувся до суду із даною скаргою. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2019 року зобов`язано ДВС замінити померлого боржника (іпотекодавця) ОСОБА_2 його правонаступником у цивільній справі №2-567/11 (провадження) 6/369/141/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно. В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що станом на 05.12.2020 року через бездіяльність ДВС вищевказана ухвала суду не виконана.

Просив суд визнати протиправною бездіяльність ДВС у виконавчому провадженні №56430896 та зобов`язати ДВС виконати рішення ухвали від 26.04.2019, а саме: замінити померлого боржника (іпотекодавця) його правонаступником.

Ухвалою суду від 24.12.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

У судове засідання 22.03.2021 ОСОБА_1 з`явився, вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Пацуріна О.В. в судове засідання 22.03.2021 не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. В попередньому судовому засіданні 18.03.2021 державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Пацуріна О.В. проти вимог скарги заперечувала та просила відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Суд, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2011 року у справі № 2-567/2011 задоволено позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на їх користь заборгованість за кредитним договором у сумі 309 265,00 грн, 1 700,00 грн державного мита, 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1 200,00 грн витрат на проведення оцінки предмета іпотеки та витрати на публікацію оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» у розмірі 840,00 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - садовий будинок, розташований у садовому товаристві «Авангард» в АДРЕСА_1 , загальною площею 53,0 кв.м., що належав на праві власності іпотекодавцеві ОСОБА_2

26.04.2019 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведським М.В. в межах цивільної справи № 2-567/11 постановлено ухвалу, якою задоволено заяву ОСОБА_1 та здійснено заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, а саме: замінено померлого боржника (іпотекодавця) ОСОБА_2 його правонаступником - ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню. У Законі визначено загальний порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), до якого, зокрема, віднесено пошук майна боржника, арешт коштів на рахунках в банківських установах, оцінка майна та його реалізація на прилюдних торгах (статті 40, 57, 58, 62).

Примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Такими документами є виконавчі листи, що видаються судами; накази господарських судів; ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом; інші документи, визначені у частині другій статті 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Частиною ж третьою вказаної норми визначено права виконавця під час здійснення виконавчого провадження, тобто вказано спосіб та порядок здійснення заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Супровідним листом вих. №2-567/11 від 26.04.2019 року ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2019 року по справі №2-567/11 (провадження №6/369/141/19) про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно надіслана до Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області за адресою: 08132, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86. Надіслана 15.05.2019 року та вручена уповноваженій особі 20.05.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

В поданій скарзі ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної Оксани Василівни щодо неналежного виконання ухвали Києво-Свяятошинського районного суду Київської області від 26.04.2019 у справі № 2-567/11.

Разом з цим, судом встановлено, що матеріали зведеного виконавчого провадження №56430896 не містять копії ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2019 року у цивільній справі № 2-567/11, якою було задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником по цивільній справі та замінено померлого боржника (іпотекодавця) його правонаступником.

Крім того, немає доказів передачі вказаної копії ухвали суду державному виконавцю Пацуріній О.В.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, та виходячи з положень ст. 19 Конституції України та пункту 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, суд приходить до висновку, що вказана ухвала не могла бути виконана державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріною Оксаною Василівною, тому вимоги ОСОБА_1 про визнання дій виконавця протиправними є передчасними та не підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У порушення вказаних норм виконавчим органом до цього часу не виконано обов`язків, покладених на нього Законом України Про виконавче провадження та не виконано ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2019 року в межах цивільної справи № 2-567/11, яка набрала законної сили.

Зважаючи на тривалість здійснення виконавчого провадження та тривале невиконання ухвали суду у даному виконавчому провадженні, суд приходить до висновку, що скарга в частині зобов`язання компетентного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56430896 виконати вимоги ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2019 року є обгрунтованою і підлягає до задоволення з метою сприянню у реалізації виконання обов`язкових до виконання рішень суді.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Києво-Святошинського районного Києво-Святошинський районний відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріна Оксана Василівна, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій державного виконавця незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати компетентного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №56430896 виконати вимоги ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2019 року.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.В. Дубас