Дата документу 26.03.2021 Справа № 554/1387/19
Провадження № 2/554/893/2021
Рішення

іменем України

17.03.2021 року місто Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Колесніченко О.П.,

позивача - ОСОБА_1 , її представника - ОСОБА_2 ,

представника відповідача, Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, - Пожидаєва В.О.,

представника відповідача, комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради», - Костенка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу в порядку загального провадження за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради» про стягнення матеріальної та моральної шкоди , завданої внаслідок ушкодження здоров`я дитини,

встановив:

20.02.2019 року позивач, ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до відповідачів, Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я дитини. Прохала суд стягнути солідарно з Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради та з комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 782 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень 00 коп., завдану внаслідок ушкодження здоров`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час навчального процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 19.03.2018 року близько 13.00 год., під час перебування за місцем навчання в комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» в приміщенні класу №30, у її доньки, ОСОБА_3 , виникла сварка з однокласницею ОСОБА_4 . Остання почала ображати ОСОБА_3 , і в результаті перепалки вона жбурнула в доньку позивачки підручник «Образотворче мистецтво», який потрапив ОСОБА_3 в ділянку потилиці. Потім ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_3 , схопила рукою в ділянці шиї за светра, «скрутила» та почала їй погрожувати. Після цього в дитині відразу почалося запаморочення, але свідомість вона не втрачала. ОСОБА_3 самостійно вийшла з класу, зателефонувала матері, повідомила про те, що сталося. Після закінчення уроку подруга на ім`я ОСОБА_7 привела ОСОБА_3 додому. Підвечір в неї посилилися головокружіння, головний біль, почало нудити, в результаті чого неодноразово спостерігалася блювота. Злякавшись за стан здоров`я доньки ввечері позивач викликала швидку медичну допомогу, яка доставила доньку в ДМКЛ м. Полтава, де вона знаходилися на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, вегетативна дисфункція.

Ураховуючи те, що шкода здоров`ю ОСОБА_3 була завдана малолітньою ОСОБА_6 під час її перебування під наглядом ЗОШ, тому має бути відшкодована цим навчальним закладом, оскільки працівники цього закладу неналежним чином виконували покладені на них обов`язки щодо нагляду за поведінкою учнів та не забезпечили збереження здоров`я учениці ОСОБА_3 під час перебування останньої в ЗОШ 19.03.2018 року.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено по справі підготовче судове засідання на 13.03.2019 року, запропоновано відповідачам надати суду відзив на позову заяву.

Відповідачем Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі начальника управління освіти Матвієнко Ю.С., у встановлений судом строк, наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого представником позовні вимоги не визнано повністю. Представник відповідача обґрунтовувала свої заперечення, вказуючи наступне. Управління освіти не є навчальним закладом в розумінні ч. 2 ст. 1178 ЦК України. Крім того, в силу ст. 96 ЦК України як уповноважений орган засновника КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» не може нести відповідальність за зобов`язаннями навчального закладу. Таким чином, Управління освіти не має обов`язку відповідати за завдання шкоди малолітній ОСОБА_3 , а отже не є належним відповідачем, тож має бути залучене до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Наголошувало, що належним відповідачем по справі є навчальний заклад - КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області». На думку Управління освіти, обставини, викладені позивачкою, не відповідають дійсності, є надуманими та сфальсифікованими. Так як за результатами звернення позивачки до адміністрації навчального закладу та безпосередньо до Управління освіти зі скаргою, на підставі п. 13 розділу II Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчального процесу в навчальних закладах, затвердженого наказом МОН від 31.08.2001 р. № 616 (зі змінами), було створено комісію з розслідування нещасного випадку, в ході роботи якої відібрано пояснення у вчителів та докладно вивчено ситуацію, що склалась навколо інциденту між ученицями 7Б класу. На підставі отриманої інформації комісія дійшла висновку про те, що обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 підручником не підтвердились. Враховуючи, що обставин, які могли б кваліфікувати даний випадок як нещасний, встановлено не було, акт за формою Н-Н не складався. Також представник відповідача звертав увагу суду на те, що копії медичної документації, яка долучена позивачкою до матеріалів справи, і з якої вбачається, що лише о 22:00 год. ОСОБА_3 стало зле, не можуть беззаперечно вказувати на те, що різке погіршення стану здоров`я дівчинки пізно ввечері перебуває у причинно- наслідковому зв`язку з інцидентом, який стався вдень у школі, адже часовий проміжок між цими подіями досить значний. При цьому, в матеріалах справи немає жодної інформації про те, де саме перебувала ОСОБА_3 після занять у школі, чи відвідувала вона які-небудь позакласні заняття (спортивні тощо), де їй могла бути заподіяна травма, яка насправді призвела до погіршення стану здоров`я (а.с.39-42).

Відповідачем комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради», у встановлений судом строк, наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого представником відповідача в особі директора закладу Манько К.П. позовні вимоги не визнано повністю. Директор вказувала, що з їх сторони було створено комісію з розслідування випадку, який трапився з ученицею ОСОБА_3 , здійснено всі необхідні дії щодо встановлення всіх обставин подій 19.03.18, надано вичерпні відповіді на запити позивача, управління освіти, правоохоронних органів. При цьому, під час розслідування даного випадку ні правоохоронними органами, ні школою, ні управлінням освіти не встановлено факту, що учениця ОСОБА_3 отримала ушкодження здоров`я під час навчального процесу на території їх навчального закладу. Фактів неналежного виконання своїх службових обов`язків фахівцями навчального закладу не підтверджено та не встановлено ні правоохоронцями, ні вищим органом з розслідування інциденту (а.с.58-63).

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради - адвокат Пожидаєв В.О. проти задоволення позову заперечував.

Представник відповідача комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради» Костенко В.О., позовні вимоги не визнав, пояснення надав аналогічні змісту наданого відзиву на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, заслухавши покази свідків, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11). ОСОБА_3 є ученицею 7-Б класу комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області».

Перебуваючи в школі 19 березня 2018 року дитина ОСОБА_3 близько 13.00 за місцем навчання в комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області», в приміщенні класу №30, отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до картки виклику швидкої медичної допомоги від 19.03.2018 року о 22 год. 06 хв. ОСОБА_1 для своєї доньки ОСОБА_3 було здійснено виклик швидкої медичної допомоги, приводом для виклику зазначено: травматичні пошкодження черепно-мозкова травма (а.с.16).

Відповідно до медичної документації (а.с.17) ОСОБА_3 отримала ушкодження здоров`я, а саме травми, з послідуючим діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Вегетативна дисфункція, в графі «скарги» задукоментовано, що ОСОБА_3 в школі 19 березня 2018 року побила однокласниця.

23.03.2018 року ОСОБА_1 звернулася до СВ Полтавського відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме про отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень за ч. 1 ст. 125 КК України. По даному факту було відкрито кримінальне провадження № 0000942 від 23.03.2018 року, в заяві про вчинення кримінального правопорушення вказано, що 19.03.2018 року близько 13 год.00 хв. Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні Полтавської ЗОШ № 19, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. І. Мазепи, 8, отримала тілесні ушкодження від однокласниці ОСОБА_6 (а.с.14).

Відповідно до довідки від 20.03.2018 року, виданої Дитячою міською клінічною лікарнею м. Полтави Управління охорони здоров`я Полтавської міської ради (а.с.13), дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ДМКЛ м. Полтава з 19.03.2018 року, на дату видачі довідки стан здоров`я зазначено як задовільний, діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку.

Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, поданим представником позивача, вказано, що із виписки з медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення № 2635 від 26.03.2018 року вбачається, що дитина за 7 днів перебування у лікарні пройшла наступне лікування: аспакарм 1 таблетка 2 рази на день, аскорутін 1 таблетка 2 рази на день, гліцисед 1 таблетка 3 рази на день, діакарб 1 таблетка 1 раз у день, нейровітин 1 таблетка 2 рази на день. Так на ліки під час перебування дитини ОСОБА_3 у лікарні було витрачено 662 грн. , на лікування вдома було затрачено 120 грн., так як після виписки лікування рекомендовано було продовжити. Загальна вартість медикаментозного лікування (матеріальна шкода) складає 782 грн.00 коп.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про освіту» керівник навчального закладу забезпечує створення у закладі освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування).

Відповідно до ч. 2 статті 54 «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані, зокрема: сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь - якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувана освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам.

Згідно п. п. 4.6.1. «Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 1669 від 26.12.2017 року викладач, учитель, класовод, куратор групи, класний керівник, вихователь є відповідальним за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу.

Порушивши вимоги зазначеного Положення та Закону України «Про освіту» навчальний заклад, зокрема, класний керівник та вчителі не забезпечили дотримання належної поведінки учнів під час відпочинку між заняттями та не здійснили контроль за збереженням життя та здоров`я вихованців під час навчально-виховного процесу, чим у сукупності створено умови для спричинення тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ та струсу головного мозку ОСОБА_3 .

Згідно вимог частини 1ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про освіту» заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний. Відповідно до ч. 2 статті 24 Закону України « Про освіту» управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього заклад управління закладу освіти; колегіальний орган громадського самоврядування; інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами закладу освіти

З матеріалів справи вбачається, що шкода здоров`ю ОСОБА_3 була завдана під час її перебування під наглядом навчального закладу - ЗОШ, а тому суд вважає, що відповідачем комунальним закладом «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради» має бути відшкодована матеріальна шкода у розмірі 782 грн.00 коп., оскільки працівники цього закладу неналежним чином виконували покладені на них обов`язки щодо нагляду за поведінкою учнів та не забезпечили збереження здоров`я учениці ОСОБА_3 під час перебування останньої в ЗОШ 19.03.2018 року.

Окрім того позивач зазнала моральної шкоди, яку обґрунтовує наступним чином.

Так її донька протягом майже року знаходилась в тяжкому моральному та психологічному стані, після того, як її виписали з лікарні в неї відзначалася часткова втрата пам`яті, часто турбували головокружіння та головний біль. Крім різкого погіршення стану фізичного та психічного здоров`я порушень зазнали і соціальні зв`язки. Протягом значного часу донька не відвідувала школу, в повній мірі не спілкувався з однокласниками, не приймала участь разом з однокласниками в шкільних заходах, була позбавлена можливості займатися спортом. Так, школа не вжила жодних заходів та дій для того, що не допускати в подальшому подібних випадків, навпаки намагалися примусити мою доньку почуватися винною за те, що її травмували. Перед донькою позивача не вибачилися та не намагалися підтримати в складеній ситуації, а навпаки з незрозумілих причин, виставляли її в поганому світлі, та навіть наполягали на тому, щоб позивач забрала свою дитини зі школи. В класі склалася напружена ситуація, а керівництво школи жодним чином не вирішувало складну для доньки позивача ситуацію.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За ст. 23 ч.2 ЦК України моральна шкода полягає: У фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.23 ч.3 та ч.4 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 3000,00 грн..

Вимоги до Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради не підлягають задоволенню, так як шкода ні матеріальна ні моральна позивачу безпосередньо даною установою не завдавалася.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» на користь держави судового збору в сумі 1536,80 грн.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. ст. 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради» про стягнення матеріальної та моральної шкоди , завданої внаслідок ушкодження здоров`я дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» (, місце знаходження: 36021, вул. Івана Мазепи, 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 782 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 гривень 00 коп., завдану внаслідок ушкодження здоров`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час навчального процесу.

Стягнути з комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Полтавської міської ради Полтавської області» (, місце знаходження: 36021, вул. Івана Мазепи, 8) на користь держави судовий збір в сумі 1536,80 грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 26.03.2021 року.

Суддя Н.В.Тімошенко