Провадження №2/521/1201/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Дукіна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, третя особа - Одеська нова біржа,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, третя особа - Одеська нова біржа.

В обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що 13 листопада 1998 року між ОСОБА_3 - з однієї сторони, а також ОСОБА_2 , який діяв у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , - з іншої сторони, був укладений договір №1733/98 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого, зокрема, ОСОБА_1 набула право власності на вказане майно.

Проте, у теперішній час позивач не має можливості розпоряджуватись квартирою, оскільки договір не був посвідчений нотаріально. З огляду на факт виконання сторонами усіх істотних умов договору, позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому просила визнати правочин дійсним.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про визнання позову у порядку ст. 206 ч. 4 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явилася, але від представника особи надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони позивача в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Представник Одеської Нової Біржі у відкрите судове засідання не з`явився, біржа повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі.

Як передбачає ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на той факт, що позивач від позову не відмовилась, а відповідач вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем даного позову та ухвалити рішення про його задоволення.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що 13 листопада 1998 року між ОСОБА_5 - з однієї сторони, а також ОСОБА_2 , який діяв у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , - з іншої сторони, був укладений договір №1733/98 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого, зокрема, ОСОБА_1 набула право власності на вказане майно.

Договір на момент укладання був зареєстрований на Одеській новій біржі, майнові права позивача були належним чином зареєстровані.

Судом звернуто увагу, що відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №4162-07/1111-217 від 18 вересня 2020 року станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №1733/98 від 13 листопада 1998 року, запис у реєстровій книзі 303 пр. - стор. 48 - р. №527.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві з державним Центром розвитку сім`ї 26 грудня 2006 року, після кладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 останній присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за відомостями інформаційної довідки №224930145 від 22 вересня 2020 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Указане майно належало у рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 05 липня 1994 року.

Технічний паспорт на вказану квартиру виданий на ім`я ОСОБА_4 .

Як стало відомо під час розгляду справи, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції 17 грудня 2001 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як убачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Іллічівським районним бюро ЗАГС 16 листопада 1968 року, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого Іллічівським відділом ЗАГС 29 січня 1988 року, після укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 останній присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».

Правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у відповідній частині виникли в момент укладення відповідного договору - 13 листопада 1998 року, в той час як діючий Цивільний кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року. Суд виходить з того, що за загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії у часі, а це свідчить про те, що до кожних події, факту чи відносин має застосовуватись той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказані подія, факт чи відносини мали місце. Принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі закріплений ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, заявлені вимоги підлягають оцінці за нормами ЦК УРСР від 18 липня 1963 року та Закону України «Про товарну біржу» у відповідних редакціях, що діяли на момент укладення договору.

Як сукупно регламентували ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Як регламентувала ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Тобто, ЦК УРСР від 18 липня 1963 року вимог щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу квартир не встановлював.

У силу ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Зважаючи на дані вимоги законодавства і регламентацію виниклих між сторонами правовідносин, судом не встановлено неправомірності в діях продавців відносно підстав для відчуження зазначеної квартири. У той же час, суд не вбачає порушень закону і в придбанні позивачами вказаної нерухомості, у зв`язку з чим права позивачів підлягають захисту.

З огляду на викладене, суд визнає договір дійсним, оскільки вимоги діючого на час його укладення цивільного законодавства були виконані в повному обсязі, відбулося фактичне виконання умов договору сторонами та була здійснена державна реєстрація набутих майнових прав.

Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору - у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, третя особа - Одеська нова біржа - задовольнити.

Визнати дійсним договір №1733/98 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , укладений 13 листопада 1998 року між ОСОБА_3 - з однієї сторони, а також ОСОБА_2 , який діяв у власних інтересах та інтересах ОСОБА_4 , - з іншої сторони, зареєстрований на Одеській новій біржі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму оплаченого судового збору - у розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про сторін та інших учасників справи згідно статті 265 ч. 5 п. 4:

Позивач: ОСОБА_1 - місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 - місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 23 лютого 1996 року.

Третя особа: Одеська нова біржа - місцезнаходження: 65011, м. Одеса, вул. Пушкінська, 37, .

Суддя: Плавич І.В. /підпис

с