печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3479/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі: Ємець Д.О.

провівши підготовче судове засідання в залі суду в місті Києві у цивільній справі №757/3479/19-ц -ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , щодо визнання недійсним договору дарування та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка передана судді Ільєвій Т.Г. цього ж дня, для вирішення питання про відкриття провадження.

30.01.2019 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

13.05.2019 ухвалою суду було забезпечено докази, шляхом витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шупені Олександра Миколайовича копії нотаріальної справи по укладенню договору дарування квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за №353.

12.08.2019 ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Любаренка Ігоря Олеговича про забезпечення позову у цивільній справі 757/3479/19-ц, було відмовлено.

16.01.2020 ухвалою суду було забезпечено позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

07.04.2020 ОСОБА_3 було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , щодо визнання недійсним договору дарування.

10.06.2020 ухвалою суду було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 .

22.06.2020 ОСОБА_3 подано уточнену позовну заяву.

23.06.2020 третя особа ОСОБА_4 подала пояснення третьої особи щодо позову.

05.08.2020 представником відповідача ОСОБА_2 -адвокатом Перепьолкіною Ю.В. було подано відзив.

26.08.2020 третя особа ОСОБА_4 подала пояснення щодо відзиву відповідача ОСОБА_2 .

01.09.2020 ОСОБА_3 було подано пояснення третьої особи щодо позову та відзиву відповідача ОСОБА_2 .

11.09.2020 ОСОБА_3 було подано пояснення третьої особи щодо позову та відзиву відповідача ОСОБА_2 .

21.09.2020 ОСОБА_3 було подано відзив на уточнену позовну заяву.

26.10.2020 ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Підпалим В.В., було об`єднано в одне провадження позовні вимоги у цивільній справі № 757/41243/20-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування з цивільною справою № 757/3479/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

01.12.2020 ОСОБА_3 було подано відзив на позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

02.02.2021 ухвалою суду було відмовлено залученні співвідповідача та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шуменю Олександра Миколайовича.

В судове засідання на 02.02.2021 сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Разом з цим, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були подані заяви, в якій останні просили розглянути попереднє судове засідання за їх відстуності.

Таким чином, суд прийшов до висновку, про розгляд вказаного питання у відсутність сторін, оскільки судом було надано достатньо часу для надання всіх документів та клопотань по справі.

Окрім того, суд звертає увагу, що справа в провадженні суду перебуває з 25.01.2019 року, що підтверджує ту осбтавину, що судом учасникам справи було надано достатньбо часу для подання свіх документів та клопотаннь, а поведінка первісного позивача лише приводить до висновоку про зловживання своїми процесуальними правами.

Так, відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Таким чином, суд вважає, що під час проведення підготовчого судового засідання судом з`ясовано всі питання, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

У відповідності до пункту 15 частини 2 статті 197 та пункту 3 частини 2 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Визнавши підготовку справи до судового розгляду завершеною, керуючись ст. ст. 43, 49, 189, 191, 196, 197-200, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закінчити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду на 25.03.2021 о 14-00 год.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.Г. Ільєва