Справа № 333/2023/21
Провадження № 2/333/2150/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

06 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комарова 13» про внесення запису в трудову книжку, стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

01.04.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Комарова 13», в якому просить зобов`язати відповідача внести запис в трудову книжку позивача: «17.09.2020 року звільнена з посади у зв`язку з припиненням повноважень, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, підстава протокол загальних зборів від 06.08.2020 року», а також стягнути з ОСББ «Комарова 13», , на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 35 535 грн. 35 коп. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні по день подання позовної заяви 29 435 грн. 78 коп.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Кулик В.Б.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог пункту 1 статі 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Вимоги про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов`язання внести запис до трудової книжки про прийняття на роботу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають оплаті судовим збором.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Також позивач не звільнена від сплати судового збору за вимоги про зобов`язання відповідача внести запис в трудову книжку позивача: «17.09.2020 року звільнена з посади у зв`язку з припиненням повноважень, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, підстава протокол загальних зборів від 06.08.2020 року».

Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги, одна немайнового характеру, інша майнового характеру, за які вона не звільнена законодавством від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та зобов`язання відповідача внести запис в трудову книжку позивача: «17.09.2020 року звільнена з посади у зв`язку з припиненням повноважень, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, підстава протокол загальних зборів від 06.08.2020 року».

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн. 00 коп.).

Крім того, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 908 грн. 00 коп., не більше 11 350 грн. 00 коп.).

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити також судовий збір за подання позовної заяви в частині позовних вимог щодо стягнення з ОСББ «Комарова 13» на користь позивача середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільнені по день подання позовної заяви 29 435 грн. 78 коп., в розмірі 1 816 грн. 00 коп. (908 грн. 00 коп. + 908 грн. 00 коп.), подавши оригінал квитанції про сплату такої.

Рахунок для сплати судового збору (при зверненні до суду:

Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Комунар./22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0008511

Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України зазначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Дані обставини у сукупності перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комарова 13» про внесення запису в трудову книжку, стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: В.Б. Кулик