Справа № 156/271/21
Номер провадження: 2-з/156/2/21
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову,-

в с т а н о в и в:

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та просять накласти арешт на земельну ділянку площею 0,2390 га., кадастровий номер :15:003:0018, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилаються на те, що вони мають намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя з визначенням часток у спільному майні.

Вказують, що 29 вересня 2009 року між їхнім батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. Від їхнього спільного подружнього проживання у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За час перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 22 липня 2015 року придбано під будівництво земельну ділянку площею 0,2390 га згідно договору купівлі-продажу від 22 липня 2015 року кадастровий номер земельної ділянки :15:003:0018, що знаходиться в с. Шахтарське Іваничівського району Волинської області.

22 квітня 2016 року рішенням виконавчого комітету Бужанківської сільської ради Іваничівського району (Володимир-Волинського району) присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці знаходиться незавершене будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку з гаражем.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Після його смерті вони як діти та спадкоємці першої черги звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини на вище вказане майно, однак договір купівлі-продажу земельної ділянки, а в подальшому і будівельний паспорт під будівництво житлового будинку з гаражем оформлено на ОСОБА_3 дружину померлого ОСОБА_4 . На даний час не встановлено, що вказане майно є спільним майном подружжя, у зв`язку з чим, нотаріус не може оформити спадщину.

Заявникам стало відомо, що ОСОБА_3 має намір продати спірну земельну ділянку разом із незавершеним будівництвом. Вважають, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності згідно ст.. 60 СК України.

Невжиття заходів щодо забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду з метою забезпечення позову вважають за необхідне накладення арешту із забороною відчуження, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,2390 га., кадастровий номер :15:003:0018, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Як на підставу задоволення заяви покликається на те, що у ОСОБА_3 є реальна можливість розпоряджатися об`єктом прав, що стане предметом спору, а відтак невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в майбутньому судового рішення.

На підставі викладеного, просять вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту зі забороною відчуження на вище вказане нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися.

Розглянувши подану заяву з доданими доказами, суддя встановив наступні обставини.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, заява по забезпечення позову повинна містити, в тому числі,обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Однак заявником вимоги ст.151 ЦПК не виконані, так як не надано доказів існування обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову, наявність спору між сторонами та що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття відповідних заходів.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявники посилаються на те, що вони є спадкоємцями після смерті батька, звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини, нерухоме майно не визнано спільним майном подружжя і ОСОБА_3 має намір продати спірну земельну ділянку разом із незавершеним будівництвом.

Однак вказане не підтверджується доданими до заяви документами, зокрема, до заяви про забезпечення позову не додано доказів про те, що між заявником та особою, зазначеною як майбутній відповідач, існує на даний час спір щодо земельної ділянки площею 0,2390 га.,; доказів на підтвердження заведення після смерті ОСОБА_4 спадкової справи до майна померлого у зв`язку з чим, неможливо встановити коло спадкоємців, які у встановлені законодавством строки прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_4 та встановити факт його перебування у зареєстрованому шлюбі у ОСОБА_3 . Крім цього витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності датований 22.07.2015 роком у зв"язку з чим не встановлено на даний час належність земельної ділянки саме ОСОБА_3 .

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

З врахуванням наведеного, наданих суду доказів, враховуючи інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів, суддя приходить до висновку, що в заяві про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81, 149-153, 260-261,351-355ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 06 квітня 2021 року про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку доВолинськогоапеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя М.О. Федечко