Справа№592/1622/21
Провадження №2/592/923/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про виділ в натурі частки у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , є власником 15/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім позивача, співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_5 , котрій належить 20/100 частини домоволодіння, ОСОБА_3 15/200 частини, ОСОБА_4 15/100 частини, ОСОБА_6 15/100 частини, ОСОБА_7 20/200 частини, ОСОБА_8 15/200 частини, а також відповідач по справі ОСОБА_2 , розмір частки у праві спільної часткової власності якої складає 20/200 частини.

ОСОБА_1 , за письмової згоди всіх співвласників, було здійснено перепланування спільного житлового будинку, за яким позивач відокремила свою частку у власності в окрему квартиру. Ескізний проект перепланування частини домоволодіння з прибудовою житлових приміщень було затверджено 14.04.2009 року Управлінням архітектури та містобудування СМР. Після завершення будівельних робіт, 27.08.2015 року було виготовлено новий технічний паспорт на спірний житловий будинок.

Між позивачем та іншими співвласниками будинку склався усталений порядок фактичного користування нерухомим майном у відповідності до належної кожному частки у праві спільної часткової власності.

Так, ОСОБА_1 фактично користується наступним нерухомим майном:

- в житловому будинку літ. А-І: цоколь (літ. цок3), прибудовою (літ. а), прибудовою (літ. а6), житловою кімнатою №2-5, площею 7,0 кв.м, житловою кімнатою №2-6, площею 13,8 кв.м, кухнею №2-8, площею 11,6 кв.м, туалетом №2-9, площею 1,4 кв.м, тамбуром №2-10, площею 5,0 кв.м; в цокольному поверсі: сходова клітина №2-11, площею 1,5 кв.м, санвузол №2-12, площею 7,6 кв.м;

- в господарських будівлях та спорудах: погріб (літ. п/г), сарай (літ. Г), убиральня (літ. Ц), ґанок (літ. а12).

Для юридичного оформлення виділення належної позивачу частки в натурі, з метою реєстрації права власності на новоутворену квартиру, як на окремий об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_1 звернулася до інших співвласників з пропозицією укласти договір про розподіл в натурі належного їм на праві спільної часткової власності нерухомого майна, на яку всі співвласники, крім відповідача ОСОБА_2 , погодилися. Можливість виділу ОСОБА_1 відокремленої частини будинку із самостійним виходом підтверджується Будівельним паспортом та висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виготовленого ФОП ОСОБА_9 від 24.12.2020 року. Тому позивач просить суд виділити їй в натурі у власність частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно встановленого порядку користування між співвласниками.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляд справи по суті з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила справу розглянути без її участі та зазначила про безпідставність заявлених позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказала, що вона не погоджується з пропозицією ОСОБА_1 щодо виділення частки будинку, оскільки будинок і так поділено між співвласниками і кожен користується виділеною йому частиною, претензій один до одного вони не мають. Поділ будинку потребує додаткових витрат на послуги нотаріуса та виготовлення інших документів, що відповідача не влаштовує.

Третя особа ОСОБА_3 , будучи сповіщеним про час та місце судового розгляду справи, до суду не прибув, надав письмову заяву, в якій зазначив про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки його майнові права на частку домоволодіння жодним чином не зачіпаються, спору із позивачем з приводу користування будинком немає, кожному співвласнику у фактичне користування виділено окремі приміщення. Просив справу розглянути без його участі.

Інші співвласники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі з аналогічним змістом.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Договору купівлі-продажу від 06.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., реєстровий №3087, є власником 15/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :19:028:0080 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8-11,13-15).

Згідно Свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 , іншими співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , частка у праві спільної часткової власності 15/200; ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , 20/200 частини будинку; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , 20/200 частини будинку; ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , 15/100 частини будинку; ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , 15/100 частини будинку; ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , 20/100 частини будинку (а.с.12,16-19).

14.04.2009 року Управлінням архітектури та містобудування СМР затверджено ескізний проект на перепланування частини житлового будинку з прибудовою житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений КП «Управління генеральним планом м. Суми» на замовлення ОСОБА_1 , з метою виділення своєї частки у прав спільної часткової власності в окрему квартиру, та видано Будівельний паспорт (а.с.20-38).

Перепланування спірного житлового будинку було здійснено за письмової згоди всіх співвласників, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.26-30).

Після звершення будівельних робіт з перепланування, 27.08.2015 року ОСОБА_1 було видано новий Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39-41).

Між ОСОБА_1 та іншими співвласниками будинку склався усталений порядок фактичного користування нерухомим майном у відповідності до належної кожному частки у праві спільної часткової власності. Для юридичного оформлення виділення належної позивачу частки в натурі, з метою реєстрації права власності на новоутворену квартиру, як на окремий об`єкт нерухомого майна, остання звернулася до інших співвласників з пропозицією укласти договір про розподіл в натурі належного їм на праві спільної часткової власності нерухомого майна, на яку всі співвласники, крім відповідача ОСОБА_2 , погодилися.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, яке перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності.

Відповідно до п. 6 та п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виготовленого ФОП ОСОБА_9 від 24.12.2020 року, житловий будинок літ. А-І, загальною площею 266,9 кв.м, житловою площею 110,4 кв.м, з відповідними надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , може бути поділений з утворенням нового об`єкта:

Житловий будинок літ. А-І (в тому числі цоколь літ. цок3, прибудова літ. а, прибудова літ. а6) складається з: житлова кімната №2-5, площею 7,0 кв.м, житлова кімната №2-6, площею 13,8 кв.м, кухня №2-8, площею 11,6 кв.м, туалет №2-9, площею 1,4 кв.м, тамбур №2-10, площею 5,0 кв.м, сходова клітина №2-11, площею 1,5 кв.м, санвузол №2-12, площею 7,6 кв.м;

Господарські будівлі та споруди: погріб літ. п/г, сарай літ. Г, убиральня літ. Ц, ґанок літ. а12 (а.с.46-49).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, враховуючи, що спірний житловий будинок вже давно було поділено між співвласникам та встановлено порядок фактичного користування нерухомим майном, а саме будинком та господарськими спорудами, беручи до уваги наявність технічної можливості поділу спірного домоволодіння з виділенням новоутвореного об`єкта, суд вважає можливим виділити в натурі у власність ОСОБА_1 15/100 частин будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як окремий об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 355, 356, 358, 360, 364 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в натурі 15/100 частин будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- в житловому будинку літ. А-І: цоколь (літ. цок3), прибудову (літ. а), прибудову (літ. а6), житлову кімнату №2-5, площею 7,0 кв.м, житлову кімнату №2-6, площею 13,8 кв.м, кухню №2-8, площею 11,6 кв.м, туалет №2-9, площею 1,4 кв.м, тамбур №2-10, площею 5,0 кв.м; в цокольному поверсі: сходову клітину №2-11, площею 1,5 кв.м, санвузол №2-12, площею 7,6 кв.м;

- в господарських будівлях та спорудах: погріб (літ. п/г1), сарай (літ. Г), убиральню (літ. Ц), ґанок (літ. а12), визнавши право власності на виділену частку, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко