ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/635/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/2039/20 Категорія: 310000000 Суходольський О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретар Гончар Н.І., Вініченко Б.Б. Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) ОСОБА_2 ,

третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26.01.2021 (повний текст складено 03.02.2021, суддя в суді першої інстанції Суходольський О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із малолітнім сином та встановити наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3 : кожен перший та третій тиждень кожного місяця з 18:00 год. п`ятниці до 18:00 год. неділі, у тому числі за місцем проживання батька, без присутності матері; з 01 червня по 31 серпня щорічно протягом трьох тижнів з метою спільного відпочинку, оздоровлення та проведенням спільного часу за попереднім узгодженням з матір`ю з правом подорожей в межах території України; в інші дні за згодою та узгодженням з відповідачем; вільне спілкування телефоном або іншими засобами зв`язку з 9 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. з урахуванням розпорядку дня дитини.

В обґрунтування заявлених вимог вказано на те, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03.04.2019 розірвано та визначено місце проживання спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю. З часу розлучення між сторонами почалися непорозуміння щодо участі позивача у вихованні сина, відповідач створює перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району, як органу опіки та піклування, щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з сином. Розпорядженням Виконавчого комітету Леськівської сільської ради від 17.07.2020 №73 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 » був встановлений наступний порядок: на вихідні, та святкові дні не рідше 2 разів на місяць тривалістю до 72 годин за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, враховуючи вікові особливості дитини та стан її здоров`я. Однак, незважаючи на прийняте рішення, відповідач надалі продовжує чинити перешкоди у такому спілкуванні, що спричинило звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.01.2021 позовні вимоги у справі задоволено повністю. Суд виходив з того, що мати дитини (відповідач) протиправно чинить перешкоди у спілкування батька з сином, що є підставою для визначення судом порядку та способу спілкування батька та дитини. При цьому запропонований позивачем порядок спілкування суд вважав таким, що відповідає принципам розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритету інтересів дитини.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 20.02.2021 через відділення поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням залишити без задоволення позовні вимоги у справі. Зазначає, що відповідач не чинить перешкод у спілкуванні позивача з сином. Суд не надав оцінку зошиту, в якому відповідач обліковує спілкування позивача із сином, зокрема, згідно розпорядження органу опіки та піклування. Суд не врахував, що позивач фактично проживає в АДРЕСА_1 , однак просить визначити місце побачень із сином за місцем проживання своїх батьків. Суд дозволив позивачу бачитися з сином у пізній час за відсутності матері, що не відповідає розпорядженню органу опіки та піклування. Суд не вказав конкретне місце, де будуть бачитися позивач із сином. Суд не вказав, чому розпорядження органу опіки та піклування не забезпечує належне спілкування позивача з дитиною. Суд розглянув справу без висновку органу опіки та піклування з приводу спору між сторонами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого Соснівським районним у місті Черкаси відділом ДРАЦС ГТУ юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (сторони у справі) є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами розірвано, ОСОБА_5 змінено прізвище на дошлюбне « ОСОБА_6 » та визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 з матір`ю (а.с. 13-15).

Згідно розпорядження виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району №73 від 17.07.2020 ОСОБА_1 визначено порядок участі у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Із акту обстеження умов проживання від 14.09.2020 (а.с.16) вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у будинку, який належить його батьку, у АДРЕСА_2 . У будинку створені добрі умови для проживання. Для малолітнього ОСОБА_4 у будинку виділена окрема кімната, на подвір`ї встановлено ігровий майданчик.

Згідно письмового висновку про участь у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_4 (а.с.47-49) визначено такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною:

- кожен перший та третій тиждень кожного місяця з 18-00 год. п`ятниці до 18-00 год. неділі, у тому числі за місцем проживання чи перебування батька без присутності матері;

- з 01 червня по 31 серпня щорічно протягом трьох тижнів з метою спільного відпочинку, оздоровлення та проведення спільного часу з правом подорожей в межах території України за попереднім узгодженням з матір`ю з правом подорожей в межах України, в інші дні - за згодою та узгодженням часу з матір`ю;

- вільне спілкування телефоном або іншими засобами зв`язку з 09-00 год. до 20-00 год. з урахуванням розпорядку дня дитини.

Позивач у справі стверджує про те, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, які мають бути усунуті шляхом визначення судом способу та порядку такого спілкування.

Такими є фактичні обставини у справі.

Правовідносини, наявні між сторонами на їх підставі, мають наступне правове регулювання.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Також частини 1, 2 статті 15 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно до статті 159 СК України передбачено, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні спору між сторонами у справі колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що дитина сторін в даній справі проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 .

Між батьками дитини склались відчужені взаємовідносини, сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення.

Оскільки між батьками дитини склалися стійкі непорозуміння щодо способу та порядку участі батька у вихованні дитини, які вони самостійно подолати неспроможні, тому батько звернувся до виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району про встановлення графіку зустрічей з дитиною, який було встановлено відповідним розпорядженням №73 від 17.07.2020.

Однак сторони по справі не дійшли взаємопорозуміння також і щодо виконання даного графіку, більш того він не влаштовував позивача, який обґрунтовано вважав, що даний графік не забезпечує йому повноцінної участі у вихованні сина, оскільки на зустрічі виділено надто мало часу, тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач заявив позов про встановлення іншого порядку спілкування з дитиною та участі у її вихованні, ніж той, що встановлений органом опіки і піклування.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

При розгляді даної справи по суті спору судом першої інстанції було витребувано письмовий висновок від органу опіки та піклування.

Однак, вивчивши вказаний письмовий висновок від 23.10.2020 наданий виконкомом Леськівської сільської ради Черкаського району за № 42 , суд апеляційної інстанції не може погодитися з ним в цілому, оскільки на думку колегії суддів він не в повній мірі забезпечує баланс інтересів дитини та закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а рівноцінне спілкування малолітньої дитини з батьком в тій же мірі, що і з матір`ю, відповідає її якнайкращим інтересам, та не повністю враховано досить активне бажання батька спілкуватися із сином та займатися його вихованням.

Апеляційний суд, заслухавши у судовому засіданні думку батька і матері дитини, щодо встановлення графіку зустрічей, яка частково визнала запропонований позивачем порядок, вивчивши матеріали справи, прийшла до висновку, що проведення зустрічей батька з дитиною необхідно визначати, враховуючи трирічний вік дитини та його тривале проживання з матір`ю.

Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний достатній час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька, та тривала розлука дитини з матір`ю без шкоди для дитина можлива вже після досягнення дитиною п`ятирічного віку.

Отже, колегія суддів, враховуючи міркування обох стороні та діючи в найкращих інтересах дитини приходить до висновку про те, що позивачу необхідно встановити наступний спосіб та порядок його участі в спілкуванні та вихованні сина.

Визначити ОСОБА_4 для зустрічей кожен перший та третій тиждень кожного місяця з 18.00 години п`ятниці до 18.00 години неділі в період часу з травня по вересень включно, в інший період часу - кожен перший та третій тиждень кожного місяця з 09.00 години суботи до 18.00 години неділі у тому числі за місцем проживання чи пе6ребування батька.

Визначений час зустрічей зумовлений тривалістю світлового дня, оскільки, як зазначив позивач, після 18 години транспортування дитини до місця його проживання в Чорнобаївський район Черкаської області становить ризики, тому в інтересах дитини перевозити його краще під час світлового дня, з чим погоджується колегія суддів.

Також колегія суддів вважає за доцільне визначити ОСОБА_4 спілкування з сином з 01 червня по 31 серпня щорічно протягом трьох тижнів з метою спільного відпочинку, оздоровлення та проведення спільного часу з правом подорожей в межах території України за попереднім узгодженням з матір`ю дитини ОСОБА_2 після досягнення дитиною п`ятирічного віку.

При визначенні такого порядку колегія суддів бере до уваги посилання матері дитини ОСОБА_2 про те, що наразі дитина за своїм віком, психоемоційним розвитком, побутовими навичками та сильною прив`язаністю до неї не готова протягом трьох тижнів перебувати поза домівкою та без присутності матері.

Одночасно апеляційний суд вважає, що встановлення в даній справі рішенням суду такого способу участі батька у спілкуванні з дитиною як вільне спілкування телефоном або іншими засобами зв`язку є помилковим, адже, враховуючи вік дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на час вирішення спору в цій справі ще не виповнилось чотири роки, вільне користування дитиною телефоном є проблематичним, у зв`язку з чим покладення обов`язку забезпечення спілкування позивача з дитиною за допомогою телефону на іншу особу відповідача є недоцільним.

Колегія суддів вважає вказаний порядок спілкування по суті повністю забезпечується іншим визначеним судом за клопотанням позивача способом проти якого відповідачка не заперечує спілкування в інші дні за згодою та узгодженням часу з ОСОБА_2 , який є ефективним та доцільним за даних обставин.

Зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків в майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

При цьому слід відхилити доводи скаржника про те, що відповідач не чинить перешкод у спілкуванні позивача з сином, адже звернення батька з цим позовом до суду саме по собі свідчить про невирішений спір з даного приводу, який існує між сторонами.

Посилання скаржника на те, що суд не надав оцінку зошиту, в якому відповідач обліковує спілкування позивача із сином, не може свідчити про помилковість висновків суду в цій справі, адже даний доказ повністю залежить від об`єктивності відповідача, яка позовні вимоги у справі не визнає, що свідчить про його односторонність та необ`єктивність.

Вказівки скаржника у справі на те, що позивач фактично проживає в АДРЕСА_1 , однак просить визначити місце побачень із сином за місцем проживання своїх батьків та про те, що суд не вказав конкретне місце, де будуть бачитися позивач із сином, не можуть свідчити про помилковість способу участі батька у спілкуванні з сином, обраного судом, адже позовні вимоги не містили зазначення місця, де буде бачитися позивач з дитиною, отже відповідні обставини не входили до предмету доказування в цій справі. Крім того, кожен з батьків вправі вільно обирати місце зустрічей з дитиною, враховуючи її інтереси. У даному випадку скаржник не довела, що позивач може бачитися з дитиною в місцях, які не відповідають інтересам дитини. Можливість проїзду позивача з дитиною до іншого населеного пункту, про що зазначає скаржник, сама по собі не свідчить про те, що така поїздка завдасть шкоди інтересам та правам дитини, тим більше судом обирається найзручніший для цього час, з врахуванням думки сторін та обставин справи.

Посилання скаржника на те, що суд у цій справі визначив способи участі позивача у спілкуванні з дитиною, які не вказані у розпорядженні органу опіки та піклування слід відхилити, адже за нормами сімейного законодавства відповідне розпорядження не є імперативним для суду у даній категорії справ, суд самостійно визначає конкретний спосіб спілкування батьків з дитиною, враховуючи її інтереси та всі встановлені при розгляді справи обставини.

Апеляційні доводи про те, що суд розглянув справу без висновку органу опіки та піклування з приводу спору між сторонами справи є необґрунтованою, адже відповідний висновок, адресований суду першої інстанції, міститься на а.с. 47-49. Його затверджено рішенням виконавчого комітету Леськівської сільської ради №42 від 23.10.2020.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26.01.2021 у даній справі слід змінити, виклавши її в редакції даної постанови апеляційного суду слід змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції даної постанови апеляційного суду та змінити резолютивну частину рішення суду, виклавши її в новій редакції щодо способу та порядку спілкування з сином.

В іншій частині рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за перегляд цієї справи судом апеляційної інстанції залишити за скаржником, так як предметом спору у справі є одна позовна вимога нематеріального змісту, яка судом була задоволена.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 26.01.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції даної постанови апеляційного суду, також змінити резолютивну частину рішення суду, в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини, виклавши її в наступній редакції.

Визначити ОСОБА_1 наступний спосіб та порядок спілкування з сином ОСОБА_4 :

- кожен перший та третій тиждень кожного місяця з 18.00 години п`ятниці до 18.00 години неділі в період часу з травня по вересень включно, в інший період часу - кожен перший та третій тиждень кожного місяця з 09.00 години суботи до 18.00 години неділі, у тому числі за місцем проживання чи перебування батька;

- з 01 червня по 31 серпня щорічно протягом трьох тижнів з метою спільного відпочинку, оздоровлення та проведення спільного часу з правом подорожей в межах території України за попереднім узгодженням з матір`ю дитини ОСОБА_2 після досягнення дитиною п`ятирічного віку ;

- в інші дні - за згодою та узгодженням часу з матір`ю дитини ОСОБА_2 .

В іншій частині рішення суду першої інстанції в даній справі залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за перегляд цієї справи судом апеляційної інстанції залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 07.04.2021.

Суддя-доповідач

Судді