Провадження № 2-сз/521/16/21
У Х В А Л А

про відмову в поверненні судового збору

01 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2021 р. до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про повернення судового збору в розмірі 840,80 грн., який було нею сплачено за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розглянувши відповідну заяву суддя приходить до наступного висновку.

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2020 р. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, направлено на розгляд Малиновському районному суду м. Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.21 р. справу передано до розгляду судді Мазун І.А. 19.01.21 р.

Оскільки заява була подана з порушеннями вимог норм ЦПК України ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 р. вказана заява була залишена без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали а також роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та буде їм повернута.

Копію ухвали без руху позивачем отримано 05.02.2021 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.02.2021р. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто позивачу як неподану.

Звертаючись до суду із заявою про повернення сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви, ОСОБА_1 надала накладну № 128 від 10.02.2021р. (УкрПошта) та опис вкладення в якому зазначено «копія квитанції 840,80 грн.».

Під час розгляду заяви, судом здійснено перевірку статусу відстеження за номером накладної № 128 від 10.02.2021р., з якого вбачається, що відправлення повернуто адресату через невручення під час доставки.

Окрім іншого матеріали справи не містять оригіналу чи копії квитанції про сплату судового збору, на яку посилається заявник у своїй заяві.

Відповідно до статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Факт сплати судового збору за подання позовної заяви, який за клопотанням сторони та за наявності передбачених законом підстав підлягає поверненню, може бути підтверджений лише оригіналом квитанції, який у разі відмови у відкритті провадження, повернення позову у справі повертається разом зі позовом позивачу.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Проте у суду, як зазначалося раніше, не було оригіналу квитанції про сплату судового збору.

ОСОБА_1 при подачі заяви про повернення судового збору, не надала суду належних доказів на підтвердження своєї заяви, тому в задоволені заяви необхідно відмовити.

Керуючись п.3 ч.1ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Мазун