Справа №705/693/21
2/705/1300/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2021 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі: головуючого судді Піньковського Р.В.
при секретарі Безвенюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що на підставі договору купівлі-продажу частки у праві власності на житловий будинок від 21.09.2020 року їй на праві власності належить 11/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .
У вказаному будинку зареєстрований син колишніх власників ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично за вказаною адресою не проживає понад 3 роки.
На час укладання договору купівлі-продажу про зареєстрованого ОСОБА_2 їй було відомо, однак колишні власники запевнили, що після купівлі нею квартири одразу знімуть сина з реєстрації. Однак цього не сталося, а навпаки, її стали ігнорувати і повідомили, що цього зараз робити ніхто не буде.
На цей час ОСОБА_2 не проживає у вказаному житловому будинку без поважних причин. З різних джерел їй стало відомо, що ОСОБА_2 знаходиться в Польщі та повертатися до України не збирається.
Відповідач не проживає у будинку за вказаною адресою, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не бере, особистих речей у будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. У зв`язку з цим, у неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, отримання субсидії, чим об`єктивно порушуються її права як нового власника, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме належними ОСОБА_1 11/50 частками житлового будинку АДРЕСА_1 .
Судові витрати покласти на відповідача.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та факти, викладені у позові, просить суд позов задовольнити. Пояснила, що за договором купівлі-продажу, укладеним 21.09.2020 року вона придбала 11/50 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Попередні власники вказаної квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 її попереджали, що у квартирі зареєстрований їх син ОСОБА_2 , але після укладення договору, він одразу зніметься з реєстрації. Протягом значного періоду часу після укладення вказаного договору, своїх обіцянок колишні власники не виконали, а навпаки ігнорують її прохання щодо добровільного зняття з реєстрації відповідача. Відповідач у квартирі не проживає, не надає матеріальної допомоги на її утримання, на нього нараховуються кошти за використання комунальних послуг, вона позбавлена можливості отримати субсидію, оскільки у квартирі зареєстрований відповідач, тому вимушена звернутися до суду з цим позовом.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що відповідач дійсно у квартирі, що належить позивачу по справі, не проживає і не користується нею більше ніж три роки.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у його відсутність, на адресу суду не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житлом, а саме частиною приміщення житлового будинку, власником якого є позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства ст.391, 405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, оскільки у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування житлом.
Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов`язані з правом розпорядитися ним.
Втрата права користування житловим приміщенням тягне за собою наслідки у вигляді скасування реєстраційного запису про реєстрацію фізичної особи за певним місцем проживання.
Позивач ОСОБА_1 є власником 11/50 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, укладеного 21 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1680, посвідченого Черповицькою І.Ю., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, згідно якого ОСОБА_7 представник продавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , передала 11/50 часток у праві власності на житловий будинок у власність ОСОБА_1 , яка приймає у приватну власність 11/50 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами і сплачує за нього обговорену суму (а.с. 8-10), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 21.09.2020 року №224830473 (а.с.11-12).
Згідно будинкової книги на будинок АДРЕСА_1 , у розділі ІІІ «прописка» вказаної будинкової книги наявна інформація про те, що у будинку за вказаною адресою з 22.03.2014 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .
Відповідно довідки за №01/01-20/1452/01/1418 від 12.02.2021, наданої виконавчим комітетом Уманської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації, складеному 22 січня 2021 року та засвідченому головою квартального комітету №9, мешканець будинку АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_5 , проживаючий у квартирі АДРЕСА_2 , та ОСОБА_6 , проживаючий в будинку АДРЕСА_3 , засвідчили що ОСОБА_2 за місцем реєстрації: АДРЕСА_4 , не проживає більше 3 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст. 107 ЖК України (аналогічна ст. 167 ЖК України) наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім`ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Суд враховує правову позицію, викладену в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14, згідно з якою право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених у справі доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач за місцем реєстрації не проживає без поважних причин понад один рік, тому наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, тому вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею при зверненні до суду з вказаним позовом судовий збір у розмірі 908,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 268, 272, 280-284 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, належним ОСОБА_1 , а саме 11/50 частками житлового будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ,( АДРЕСА_5 ;паспорт НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; рнокпп НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: Р. В. Піньковський