справа № 2602/5042/12
головуючий у суді І інстанції Набудович І.О.
провадження № 22-з/824/269/2021
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А ЛА

05 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мостової Г.І.,

суддів: Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участі секретаря судового засідання : Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Тарасова Сергія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» про зобов`язання виконати договірні зобов`язання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 січня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 січня 2013 року та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Мегаполіс ДКС» про зобов`язання виконати договірні зобов`язання.

25 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тарасов С.О. подав до Київського апеляційного суду заяву, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 2602/5042/12 про стягнення судових витрат у розмірі 45 454 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 були понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. (а.с. 63 т. 1) та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 45 000 грн (а.с. 1-6 т. 2).

Відповідно до частини 1, 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у таких випадках: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення ухвалюється, в тому самому порядку, що й судове рішення.

З аналізу наведеної норми процесуального закону слід дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у статті 270 ЦПК України підстав.

При цьому, суд апеляційної інстанції судового рішення по суті спору у цій справі не ухвалював, а постановив ухвалу за наслідком перегляду ухвали суду першої інстанції, за результатами якого: провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Мегаполіс ДКС» про зобов`язання виконати договірні зобов`язання, - закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тарасова С.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» про зобов`язання виконати договірні зобов`язання за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 січня 2013 року, - відсутні.

Відповідно до частини 5 статті 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Також, роз`яснити учасникам справи, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі наявності підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», а саме: у разі закриття (припинення) провадження у справі, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється з урахуванням Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статями 260, 261, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тарасова Сергія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» про зобов`язання виконати договірні зобов`язання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 січня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко