Справа № 242/1465/21
Провадження №2/242/685/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, -

В С Т А Н О В И В:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла вказана позовна заява, яка мотивна тим, що позивач з 1998 року є власником магазину № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 . В 2010 році позивач дозволив відповідачу користуватися вказаним магазином та останній деякий час користувався цим магазином, а потім його закрив, ключі поміняв та відмовляється повертати майно. На пропозиції позивача повернення майна, ключів від нього, в добровільному порядку відповідач не погоджується. При зверненні до поліції позивачу було запропоновано звернутися до суду з цивільним позовом. Вважає, що відповідач чинить перешкоди власнику у користуванні майном, чим порушує права власника такого майна. На підставі викладеного просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення відповідача з приміщення магазину № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , зобов`язати відповідача звільнити приміщення магазину № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 від майна, що належить йому та передати ключі від даного магазину позивачу.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та відповідь до суду надійшла 01.04.2021 року.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.

Забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (така позиція викладена, наприклад, у пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а також в подальшому Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 426/7217/18).

Також, в постанові ВП ВС від 16.02.2021 року (справа № 911/2390/18) вказано, що за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Із позовної заяви встановлено, що позивач з 1998 року є власником магазину № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , дозволив відповідачу користуватися вказаним магазином, але на теперішній час відповідач чинить перешкоди власнику у користуванні майном, чим порушує права власника такого майна.

Тобто, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм нерухомим майном, яке знаходиться на території Ясинуватського району Донецької області, тому позовна заява підсудна Ясинуватському міськрайонному суду Донецької області.

Згідно розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14, Селидівському міському суду Донецької області підсудні справи Ворошиловського районного суду м. Донецька, а справи Ясинувастького міськрайонного суду Донецької області підсудні Дружківському міському суду Донецької області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Водночас, згідно п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до п. п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном необхідно передати на розгляд Дружківського міського суду Донецької області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 30, 31, 258-261, 353-354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майномпередати на розгляд Дружківському міському суду Донецької області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя В.Г. Черков