КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
=====================================================================
Справа №359/9384/19 Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
Провадження №22-ц/824/4740/2021 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором та за договором про надання банківських послуг в сфері страхування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2011 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №010/0984/82/0014495. За цим договором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит в розмірі 6700 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалась до 20 січня 2013 року повернути кредит та щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 36,9% річних.

21 грудня 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ОСОБА_1 додаткову угоду до кредитного договору №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року. За цією додатковою угодою розмір кредиту був збільшений до 20600 гривень, строк його повернення був відтермінований до 21 грудня 2016 року, а розмір процентів за користування кредитом був зменшений до 30% річних. Крім того, 31 жовтня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950, за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит в розмірі 41172 гривень 73 копійок, а ОСОБА_1 зобов`язалась до 31 жовтня 2019 року повернути кредит та щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 35,3% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань відповідач зобов`язався сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

ОСОБА_1 неналежним чином виконувала грошові зобов`язання за кредитним договором №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року. Тому у останньої виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 31099 гривень 31 копійки. Крім того, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала грошові зобов`язання за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року. Тому у відповідача виникла заборгованість по поверненню кредиту в розмірі 34591 гривні 17 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 14869 гривень 88 копійок та пеня в розмірі 47053 гривень 35 копійок. Загальний розмір боргу за вказаним договором склав 95514 гривень 40 копійок.

25 квітня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ПАТ «Комерційний індустріальний банк» договір відступлення права вимоги №114/33, за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив ПАТ «Комерційний індустріальний банк» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року та договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року. В той же день ПАТ «Комерційний індустріальний банк» уклав з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір відступлення права вимоги №20170425, за яким ПАТ «Комерційний індустріальний банк» також відступив ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року та договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року. ОСОБА_1 ухиляється від добровільного погашення боргу за вказаними договорами.

На підставі викладеного в позові, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» просило суд першої інстанції стягнути з відповідача борг за кредитним договором №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року в розмірі 31099 гривень 31 копійки та борг за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року в загальному розмірі 96514 гривень 40 копійок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» борг за кредитним договором №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року в розмірі 31099 гривень 31 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» борг за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року в загальному розмірі 96514 гривень 40 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 гривні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивачем не доведено факт переходу до нього прав та обов`язків, які належали первісному кредитору, оскільки надані суду договори відступлення прав вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та №20170425 від 25 квітня 2017 року, що укладений між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неповними та не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.

Так, позивачем не було надано до вказаних договорів такі документи як реєстри боржників, акти приймання-передачі документації до договору, копії документів, що підтверджують оплату прав вимоги, а тому позивачем не доведено, що за вказаними договорами відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі і за зобов`язаннями ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує наявність заборгованості за кредитними договорами №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року та №010/0984/82/0014495 від 21 лютого 2012 року, що були укладені між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль».

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція х повернення боргів», в якому зазначено, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим.

Окрім того, позивач у відзиві зазначає, що відповідач, заперечуючи розмір заборгованості не додала до апеляційної скарги будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження спростування доводів позивача у справі, оскільки на підтвердження суми заборгованості позивачем були надані суду відповідні розрахунки, які не заперечувались відповідачем. Всі платежі нараховувались первісним кредитором, тобто АТ «Райффайзен Банк Аваль», яку і просив стягнути позивач.

Також відповідач не скористалась своїм правом надати суду першої інстанції власний розрахунок або висновок експерта, а також не заявляла в суді першої інстанції клопотання призначення відповідної судової економічної експертизи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачем не було доведено факт відступлення права вимоги, то вказані обставини спростовуються матеріалами справи та наданими суду доказами на підтвердження вказаних обставин, а саме зі змісту договорів факторингу, що були надані суду підтверджуються факт відступлення прав вимоги. Також, надано суду реєстр боржників за якими відбулося відступлення прав вимоги, яке набув позивач.

На підставі викладеного у відзиві, просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року було призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з урахуванням наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 січня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/0984/82/0014495 (а.с.17-22), за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит в розмірі 6700 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалась до 20 січня 2013 року повернути кредит та щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 36,9% річних.

21 грудня 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року (а.с.31-33). За цією додатковою угодою розмір кредиту був збільшений до 20600 гривень, строк його повернення був відтермінований до 21 грудня 2016 року, а розмір процентів за користування кредитом був зменшений до 30% річних.

31 жовтня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950 (а.с.5-7), за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит в розмірі 41172 гривень 73 копійок, а ОСОБА_1 зобов`язалась до 31 жовтня 2019 року повернути кредит та щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 35,3% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань відповідач зобов`язався сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

25 квітня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ПАТ «Комерційний індустріальний банк» договір відступлення права вимоги №114/33 (а.с.45-46, 132-135), за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив ПАТ «Комерційний індустріальний банк» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року та договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/ 82/0319950 від 31 жовтня 2013 року. Ця обставина додатково підтверджується довідками начальника Бориспільського районного відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» №Д1-В5/9-1129 та №Д1-В5/9-1130 від 24 грудня 2019 року (а.с.70-71).

В той же день ПАТ «Комерційний індустріальний банк» уклав з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір відступлення права вимоги №20170425 (а.с.47-48), за яким ПАТ «Комерційний індустріальний банк» відступив ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року та договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року. Ця обставина підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с.49).

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року становить 31099 гривень 31 копійки, а розмір заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року становить 95514 гривень 40 копійок, з яких: борг по поверненню кредиту в розмірі 34591 гривні 17 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 14869 гривень 88 копійок та пеня в розмірі 47053 гривень 35 копійок.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконувала грошові зобов`язання за кредитними договорами №010/0984/82/0014495 від 20 січня 2011 року та №014/0997/82/0319950 від 31 жовтня 2013 року, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість за вказаними договорами, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано суду належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, яким судом першої інстанції було надано належну правову оцінку.

Щодо посилання скаржника на те, що розрахунок заборгованості не є правильним та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки тіло кредиту позичальником було повністю повернуто, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки умовами кредитного договору було визначено порядок погашення кредиту, процентів та інших платежів за кредитом, натомість розрахунок заборгованості містить: суму заборгованості по кредиту, по сплаті процентів, комісійної винагороди, пені, а також загальний розмір заборгованості із зазначенням: суми чергового платежу, дати та суми фактичного погашення суми кредиту та відсотків, днів прострочення, суми простроченого кредиту та відсотків, що судом перевірено.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на виконання п. 2.7 Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та запропоновано погасити заборгованість за кредитним договором (а.с. 14-15).

Проте, заборгованість відповідачем погашена не була ні попередньому кредитору, ні позивачу.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У свою чергу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач не звертався до суду з клопотанням про необхідність проведення відповідного експертного дослідження, відповідно не скористався своїм процесуальним правом щодо доведення неправильності розрахунків позивача.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором та за договором про надання банківських послуг в сфері страхування залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: