Справа № 308/8868/18
У Х В А Л А

06.04.2021 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Кондор Р.Ю. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 308/8868/18 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області та Іршавський районний суд, про визнання дій протиправними та визнання проекту реконструкції адміністративної будівлі таким, що не відповідає вимогам закону і його скасування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 лютого 2021 року, повний текст якого складено 21 лютого 2021 року, головуючий суддя Бедьо В.І., -

встановив:

10.03.2021 (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті) позивачка ОСОБА_1 подала до суду документ, названий апеляційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2021.

Перевіривши матеріали справи приходжу до такого.

У судовому засіданні 08.02.2021, в якому брали участь позивачка ОСОБА_1 і представник Іршавського районного суду Куртинець М.М., розгляд справи по суті був завершений, були проведені судові дебати, суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення (а.с. 97-98 т. 3).

У судовому засіданні 11.02.2021 суд за відсутності учасників процесу проголосив вступну та резолютивну частини рішення від 11.02.2021, яким у зазначеному позові відмовлено (а.с. 99, 100 т. 3). Повний текст рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2021 складено 21.02.2021 (а.с. 101-119 т. 3).

Листом від 23.02.2021 № 308/8868/18 суд направив учасникам процесу, в тому числі, позивачці ОСОБА_1 , копію рішення від 21.02.2021 (а.с. 120 т. 3).

Заявою від 18.02.2021, надісланою до Ужгородського міськрайонного суду 23.02.2021 (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті), позивачка ОСОБА_1 просила надати їй для ознайомлення матеріали справи з можливістю копіювання необхідних документів, заява надійшла до суду 26.02.2021 (а.с. 121-122 т. 3).

Заявою від 03.03.2021, надісланою до Ужгородського міськрайонного суду цього ж дня (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті), позивачка ОСОБА_1 знову просила надати їй для ознайомлення матеріали справи з можливістю копіювання необхідних документів, а також просила надіслати їй копію рішення суду в справі, заява надійшла до суду 09.03.2021 (а.с. 124-125 т. 3).

05.03.2021 позивачка ОСОБА_1 отримала направлену засобами поштового зв`язку копію рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2021, що підтверджується квитанцією про доставлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення (а.с. 126 т. 3).

10.03.2021 позивачка ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Ужгородського міськрайонного суду датований цим днем один аркуш з друкованим текстом, названий апеляційною скаргою, який щодо суті складається з двох речень: «Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні мого позову у даній справі. З рішенням суду не згідна, вважаю його таким, що підлягає скасуванню з підстав, які будуть мною вказані після ознайомлення з матеріалами даної справи.». Документ підписано позивачкою. До Ужгородського міськрайонного суду вказаний документ надійшов 17.03.2021. На документі міститься також рукописний запис такого змісту: «ознайомилась 24.03.21 (підпис) ОСОБА_1 ».

При листі Ужгородського міськрайонного суду від 29.03.2021 № 308/8868/18 справу направлено до Закарпатського апеляційного суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1 та 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо ж в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Цивільний процесуальний закон у контексті апеляційного оскарження рішення суду пов`язує оскарження з моментом отримання повного тексту судового рішення, а не з ознайомленням із матеріалами справи.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження (ст. 364 ч. 1 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ч. 4, ст. 13 ч. 3 ЦПК України).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства (ст. 2 ч. 3 п. 11 ЦПК України).

ЦПК України передбачає, зокрема, що:

учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання (ст. 43 ч. 1 п.п. 1, 3);

учасники справи зобов`язані:

виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (ст. 43 ч. 2 п.п. 1, 6, 7);

учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ст. 44 ч. 1);

залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи (ст. 44 ч. 2 п. 1);

якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ст. 44 ч. 3);

суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами (ст. 44 ч. 4).

Визначений частиною 2 статті 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути кваліфіковані як зловживання процесуальними правами, не є вичерпним, таким зловживанням можуть бути визнані й інші дії, поведінка учасника процесу залежно від конкретних обставин.

Таким чином, учасники процесу, маючи беззаперечне право на апеляційний перегляд справи (ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 2 ч. 3 п. 8, ст.ст. 17, 352 ЦПК України), реалізують це право на власний розсуд і зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, дотримуватися строків, порядку і процедури апеляційного оскарження судового рішення, виявляти належну повагу до суду та до учасників процесу, утримуватися від будь-яких дій, які можуть обґрунтовано кваліфікуватися як зловживання процесуальними правами, тощо. Своєю чергою, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню учасниками процесу процесуальними правами.

Практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що право на суд, право доступ до суду не є абсолютними і можуть підлягати обмеженням, що допускаються, оскільки право на доступ за своєю природою вимагає регулювання державою, національним законодавством це право може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, що не є порушенням права на справедливий суд (зокрема, рішення у справах «Станков проти Болгарії» (Stankov v. Bulgaria) від 12.07.2007 (заява №68490/01), «Кунерт проти Польщі» (Kunert v. Poland) від 04.09.2019 (заява № 8981/14).

З наведеного випливає, що позивачка ОСОБА_1 отримала повне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2021 у межах 30-денного строку з дня його складення та управі була подати апеляційну скаргу на рішення суду в межах 30-денного строку починаючи з 21.02.2021, тобто у строк по 23.03.2021. Складення апеляційної скарги 10.03.2021 (майже за два тижні до спливу відповідного процесуального строку) не викликалося необхідністю. Понад те, враховуючи, що в судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, позивачка подавши в 30-денний строк починаючи з 05.03.2021 (тобто, з урахуванням положень ст. 124 ч. 3 ЦПК України, у строк по 05.04.2021) апеляційну скаргу мала підстави для обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Якщо ж окрім отримання копії оскаржуваного рішення суду позивачці з метою підготовки апеляційної скарги необхідно було ознайомитися з матеріалами справи, то вона могла реалізувати це право в розумний строк як після закінчення розгляду судом справи, так і після отримання копії ухваленого рішення. Перешкод у реалізації права на ознайомлення з матеріалами справи позивачка ОСОБА_1 не мала, а скористалася ним лише 24.03.2021, проте, й це мало місце за 11 днів до спливу 30-денного строку після отримання повного судового рішення.

Зрештою, позивачка не позбавлена була права діяти і в рамках процесуального інституту доповнення та/або зміни апеляційної скарги.

Поза тим, слід зауважити, що складений 10.03.2021 позивачкою документ є за своїм змістом не апеляційною скаргою, а фактично лише заявою про намір подати апеляційну скаргу в майбутньому з тих міркувань, що рішення, на думку позивачки, підлягає скасуванню з підстав, які ще лиш будуть сформульовані. При цьому, йдеться про вчинення дій у невизначений строк, який обиратиметься апелянтом на свій розсуд, та виходячи з обставин, які не пов`язуються цивільним процесуальним законом із процедурою апеляційного оскарження рішення суду. Такий порядок дій у процедурі апеляційного оскарження не передбачений чинною з 15.12.2017 редакцією ЦПК України та суперечить його змісту. Окрім цього, задовго до часу складення вказаного документа повний текст рішення суду вже був виготовлений, позивачка могла ознайомитись із ним і в усякому разі на час складення документа вже отримала це рішення, що, втім, на зміст документа ніяк не вплинуло.

Відтак, позивачка ОСОБА_1 будучи як досвідчений адвокат добре обізнаною з установленою законом процедурою апеляційного оскарження рішення суду витлумачила її довільно, на власний розсуд, всупереч дійсному змісту і свідомо подала в якості апеляційної скарги документ, який такою скаргою не є по суті. Праву учасника справи на апеляційне оскарження судового рішення кореспондує обов`язок добросовісно ним користуватися, процесуальне право однієї сторони не може тлумачитися та використовуватися в спосіб, яким порушується процесуальне право іншої сторони. Учасник справи, який недобросовісно користується своїми процесуальними правами, зловживає ними, не може мати жодних цивільно-процесуальних переваг перед іншими учасниками справи, які діють у процесі добросовісно. В тому числі, реалізуючи у наведений вище спосіб право на апеляційне оскарження рішення суду позивачка не вправі розраховувати на те, що до поданого нею документа будуть застосовані правила ст. 357 ч. 2 ЦПК України, позаяк з огляду на вищевикладене процесуальних підстав для цього немає, а протилежне означало б невиправдане та законно не обґрунтоване фактичне продовження позивачці строку на апеляційне оскарження рішення суду та заохочення зловживання процесуальними правами.

Виходячи з наведеного, дії позивачки ОСОБА_1 щодо подання документа, названого апеляційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2021, здійснені всупереч фактичним обставинам стосовно ухвалення і складення тексту рішення суду та встановленій цивільним процесуальним законом процедурі апеляційного оскарження, спрямовані на фактичне продовження поза процесуальною процедурою строку апеляційного оскарження рішення суду, на безпідставне затягування розгляду справи, що тягне порушення процесуальних прав інших учасників процесу. Такі дії суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами. За таких обставин, на підставі ст. 44 ч. 3 ЦПК України поданий документ належить повернути позивачці.

Керуючись ст. 44 ч.ч. 1, 2, 3, 4, ст. 258 ч. 2, ст. 260, ст. 357 ч. 7 ЦПК України, -

ухвалив:

Складений 10.03.2021 документ, названий апеляційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2021, повернути, позивачці ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але протягом тридцяти днів з 6 квітня 2021 року, яке є днем складення повного судового рішення, може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя Р.Ю. Кондор