Дата документу 07.04.2021 Справа № 335/7221/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/7221/20Головуючий у 1-й інстанції Соболєва І.П.
Пр. № 22-ц/807/883/21Повний текст рішення складено 29.12.2020 року Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-2), в якому просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю з дитинства. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано 23.06.2009 та батько ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. На теперішній час ОСОБА_3 навчається на другому курсі КЗ «Запорізького медичного фахового коледжу» ЗОР денної форми навчання. При цьому, вона знаходиться на утриманні її, як матері, - ОСОБА_2 , яка несе витрати на оплату проїзду доньки до місця навчання, витрати на харчування, одяг, підручники, тощо. Окрім того, позивач зазначала, що вона є інвалідом 2-ї групи, син ОСОБА_5 , який також перебуває на її утриманні, також має інвалідність. Окрім того, на утриманні позивача перебуває її батько. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання не здійснює, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому що має постійний дохід.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_6 (а.с. 23).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 26) у цій справі відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням сторін.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2020 року (а.с. 74-76) позов ОСОБА_2 у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 28.08.2020 року до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 79-82) просив рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 500,00 грн. або 1/12 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01.09.2020 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 84).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 03 лютого 2021 року (а.с. 92), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 94).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач ОСОБА_7 подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій с праві (а.с. 97-98).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, розгляд цієї справи апеляційним судом не відбувався у період з 15.02.2021 року по 19.02.2021 року включно, оскільки суддя-доповідач проходила підготовку для підтримання кваліфікації суддів судової палати з розгляду цивільних справ в Національній школі суддів України.

Крім того, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі погодилась, останнє в апеляційному порядку не оскаржувала.

Відповідач ОСОБА_1 у цій справі оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині розміру аліментів та періоду стягнення останніх.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - в частині розміру аліментів та періоду стягнення останніх.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, правильно керувався ст. ст. 12 - 13, 81 - 82, 141, 206, 258, 259, 265 ЦПК України, та правильно виходив із того, що позивач ОСОБА_8 в силу вимог ст. 181 ч. 3 СК України має право на стягнення з відповідача ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка на платній основі продовжує навчання, стипендію не отримує (а.с. 14-15), саме «у вигляді частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно», а не у твердій грошовій формі, як наполягав відповідач у суді першої інстанції у цій справі (відзив на позов а.с. 36) та продовжує наполягати в апеляційній скарзі (а.с.82).

Оскільки, за змістом ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу … батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків …, разом з яким проживає дитина.

Також, суд першої інстанції правильно з дотриманням вимог ст. ст. 199, 201 (до відносин між батьком та донькою щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.…. 191 цього Кодексу (час, з якого присуджуються аліменти на дитину)), 191 СК України (аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову…) визначив період стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у цій справі, вказавши «починаючи з дня пред`явлення позову 28.08.2020 року (відмітка суду на позові про пред`явлення до суду а.с. 1) і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку (вимоги ст. 199 ч. 1 СК України); право на утримання припиняється у разі припинення навчання» (вимоги ст. 199 ч.2 СК України).

Разом із тим, суд першої інстанції допустився помилки у цій справі у визначенні розміру частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно (аліментів) з відповідача на користь позивача на повнолітню дочку, що продовжує навчання.

Оскільки, не звернув належної уваги на наявність у відповідача від іншої жінки ОСОБА_9 іншої неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (а.с. 37), на яку він вже сплачує аліменти щомісяця у вигляді ј частки усіх своїх видів заробітку (доходів) (довідка ас. 51).

За змістом ст. 6 ч. 1 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Саме на цю неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач в силу вимог ст. 180 CК України зобов`язаний сплачувати аліменти до досягнення останньої повноліття незалежно від свого майнового стану.

І навпаки, на повнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка продовжує навчання, відповідач, як батько, зобов`язаний сплачувати аліменти в силу вимог ст. 198 СК України, якщо він може таку матеріальну допомогу надавати.

За загальним правилом розмір аліментів на одну дитину складає одну четверту, на двох дітей одну третину (тобто по 1/6 на кожну дитину, розрахунок: 1/3 /2 особи) , на трьох і більше дітей половину заробітку (доходу платника аліментів (ст. 161 ЦПК України).

Таким чином, при вищевикладених обставинах, розмір аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини у зв`язку із навчання останньої не повинен бути більшим, ніж 1/6 частка усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця.

При цьому, судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , як батько, який працює та має в середньому дохід 16671,48 грн. без вирахування податків та зборів і аліментів щомісяця (розрахунок: довідка а.с. 51, 100028,90 грн. /6 місяців), може надавати матеріальну допомогу на повнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує цієї допомоги у зв`язку із навчанням.

Оскільки, матеріали цієї справи також не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 утримує будь-яких інших осіб, окрім неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Так, відповідачем суду у цій справі також не було надано належних допустимих доказів (рішення суду про встановлення факту утримання тощо) перебування на його утриманні його матері - ОСОБА_11 (а.с.52), яка є пенсіонером за віком з 04.11.2005 року (а.с. 38) та отримує пенсію щомісяця 2496,79 грн. (а.с. 39).

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема відповідачем апеляційному суду не надані.

За таких встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи, обґрунтованим, доведеним, розумним та справедливим, з урахуванням наявності у відповідача іншої неповнолітньої дитини, на яку він вже сплачує аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), майнового стану відповідача та інш., є розмір аліментів з відповідача на користь позивача у цій справі на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, саме у вигляді 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2020 року в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі слід змінити в частині розміру частки аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка продовжує навчання, з «1/4 частини» на «1/6 частини» усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно; в іншій частині рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, слід залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч.1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача лише частково при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію у цій справі судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн. (а.с. 90), який є мінімальним.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що у подальшому розмір визначених у цій справі аліментів може бути змінений (зменшений чи збільшений) за позовом одержувача чи платника аліментів окремо від цієї справи в разі зміни обставин, які були підставою на визначення останнього судом у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2020 року в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі змінити в частині розміру частки аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка продовжує навчання, з «1/4 частини» на «1/6 частини» усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 07.04.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.