ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/565/21Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.
за участю секретаряЧуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 62-13» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2021 року про відмову в ухваленні додаткового рішення (повний текст складено 01 березня 2021 року) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та, посилаючись на незаконність свого звільнення, просила суд поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ голови правління ОСББ «Перемога 62-13» № 15-к/20 від 30 жовтня 2020 року в частині формулювання причин звільнення ОСОБА_1 та ухвалено вважати її звільненою по п.5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із припиненням повноважень особи. Судові витрати віднесено на рахунок держави.

08 лютого 2021 року ОСББ «Перемога 62-13» в особі представника - адвоката Яцюка М.В. скерувало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що в самому рішенні проголошено витрати позивача покласти на державу. В той же час, судом в рішенні не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем на правову допомогу, внаслідок часткового задоволення позову.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2021 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

При постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції враховано, що судом фактично не задоволено вимоги позивача у тому вигляді, в якому вони були заявлені. При цьому вказано, що судом вже було вирішено питання судових витрат, відповідно до якого судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави, а відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинно бути непропорційним до предмета спору. Саму пропорційність в даному випадку встановити неможливо.

Відповідач, не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу місцевого суду.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що рішенням суду було вирішено змінити формулювання підстав звільнення позивача та частково задоволено позовні вимоги, у зв`язку із чим розподіл судових витрат повинен відбуватися пропорційно до задоволених позовних вимог. Витрати на правову допомогу адвоката, понесені відповідачем та підтверджені належними та достатніми доказами, входять до складу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, та повинні бути компенсовані за рахунок ОСОБА_1 .

Скаржник зазначає, що районним суд із незрозумілих підстав дійшов висновку про відмову у стягненні судових витрат з позивача внаслідок неможливості встановлення співмірності задоволення позовних вимог. Такий висновок не передбачається нормами матеріального та процесуального права, порушує судову практику.

Керуючись вказаними доводами, апелянт просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2021 року про відмову в ухваленні додаткового рішення, стягнувши із позивача ОСОБА_1 судові витрати відповідача, пов`язані із оплатою професійної правової допомоги адвоката та оплати поштових відправлень в рамках цивільної справи 712/12024/20 пропорційно до відмови у задоволенні позовних вимог в сумі 3 231 грн.

Правом на подачу відзиву відповідачі не скористалися.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні суду по суті спору (якщо сторони надали всі докази на прідтвердження судових витарт) або в додатковому судовому рішенні (якщо сторони скористалися своїм правом подати докази на підтвердження понесених судових витрат протягом п`яти днівтпісля ухвалення рішення суду). Таким чином, оскарження рішення суду щодо розподілу судових витрат може відбуватися шляхом оскарження самого рішення по суті спору в частині розподілу судових витрат або шляхом оскарження додаткового рішення.

Звертаючись з заявою від 08.02.2021 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, представник відповідача зазначив, що разом із відзивом на позов стороною відповідача надано докази оплати правової допомоги в розмірі 4800,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи суді першої інстанції правова допомога відповідачу ОСББ «Перемога 62-13» надавалась адвокатом Яцюком М.В. на підставі укладеного договору про надання правової допомоги від 16 грудня 2020 року, на підтвердження чого до суду разом із відзивом на позовну заяву надано ордер від 24 грудня 2020 року (а.с. 39). У відзиві на позовну заяву стороною відповідача вказано на необхідність включення до розподілу судових витрат саме витрат на правову допомогу та вказаний попередній розрахунок таких витрат у розмірі 4 800 грн.

08 лютого 2021 року стороною відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення додано докази понесених витрат на правову допомогу, зокрема акт із переліком наданої допомоги від 03 лютого 2021 року (а.с. 150), договір про надання правової допомоги від 16 грудня 2020 року (а.с. 152), додаток до договору № 1 від 16 грудня 2020 року (а.с. 155) та платіжне доручення № 1499 від 16 грудня 2020 року (а.с. 156), що відповідає вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9218/15-ц викладені позиції щодо критеріїв реальності, необхідності та розумності адвокатських витрат, ролі суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, своєчасного подання доказів таких витрат.

Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що сам по собі розрахунок витрат, які сторона планує понести, не є достатньою підставою для врахування таких витрат. Сторона повинна до закінчення судових дебатів заявити клопотання про намір надати суду докази понесених витрат впродовж п`яти днів з дня ухвалення рішення.

Відповідно до положень частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що у відзиві на позов адвокат відповідача просив здійснити розподіл судових витрат, повідомивши про попередній розрахунок таких витрат відповідача, який складається із оплати послуг адвоката в розмірі 4800 грн. Доказів на підтвердження таких витрат до відзиву не надано.

Відповідач до закінчення судових дебатів не звертався до суду з заявою про надання протягом п`яти діб після ухвалення рішення доказів щодо розміру та підстав витрат на правову допомогу.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСББ «Перемога 62-13» щодо ухвалення додаткового рішення.

Приймаючи до уваги, що районий суд відмовив у задоволенні заяви відповідача з інших підстав, колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає зміні лише в її мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 62-13» задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2021 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 09 квітня 2021 року.

Судді