ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» квітня 2021 року м. Херсон

Справа № 954/1293/19

Провадження № 22-ц/819/675/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарЛитвиненко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою фермерського господарства «Ніколь» на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області у складі судді Гончаренка О. В. від 15 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Ніколь», Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вище зазначеним позовом до суду посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,9873 га, розташованої на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :03:004:7048, яку передав у користування Фермерському господарству «Ніколь» строком на 10 років на підставі договору оренди землі від 14 грудня 2009 року, зареєстрованого в Нововоронцовському районному відділі ДП «Центр державного земельного кадастру» 12 квітня 2010 року за № 4АА002105/63.

26 вересня 2019 року він повідомив відповідача про припинення дії договору оренди землі від 14 грудня 2009 року, у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено.

ФГ «Ніколь» листом від 30 вересня 2019 року за вих № 10 повідомило його про укладення між ним та Фермерським господарством додаткової угоди на продовження дії договору оренди землі від 01 липня 2018 року, зареєстрованої 03 грудня 2018 року за № 29363604, за умовами якої строк оренди земельної ділянки продовжено на 10 років. До листа Фермерське господарство долучило другий примірник додаткової угоди від 03 грудня 2018 року та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформований 31 січня 2019 року.

Позивач зазначав, що договір про зміну та доповнення до договору від 01 липня 2018 року не відповідає вимогам ЦК України та ЗУ «Про оренду землі», оскільки він його не підписував та не укладав, в графі «Підписи сторін від орендодавця» підпис не відповідає його оригінальному підпису, зміст договору містить недостовірні відомості про земельну ділянку, а саме про кадастровий номер, завищену нормативну грошову оцінку землі, тому просив суд: визнати недійсним договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/63, укладений між ОСОБА_1 і фермерським господарством «Ніколь» 01 липня 2018 року та скасувати державну реєстрацію відповідного права оренди земельної ділянки за фермерським господарством «Ніколь».

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 7,9873га, що розташована на території Петропавліської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :03:004:7048, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , за фермерським господарством «Ніколь», проведену державним реєстратором Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, номер запису про інше речове право 29363604 від 03 грудня 2018 року.

Стягнуто з фермерського господарства «Ніколь» на користь ОСОБА_1 - 768,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ФГ «Ніколь», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило рішення суду про часткове задоволення позовних вимог скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, призначити у справі повторну судову почеркознавчу експертизу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що жодних порушень при укладенні додаткової угоди не було, ОСОБА_1 підписав її особисто, його підпис співпадає із підписом у паспорті, вказана угода була зареєстрована належним чином; позивач не надав суду доказів порушення його прав та інтересів з боку господарства: сторони оспорюваного договору виконують свої зобов`язання напротязі 10 років, чим підтверджують його чинність та законність; воно своєчасно сплачує позивачу, а останній приймає орендну плату за всі роки оренди, не пред`являючи претензій щодо її розміру; вважає, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин ст. 336 ЦК України, згідно якої підлягає захисту його речове право орендаря - право на оренду земельної ділянки від недобросовісного власника земельної ділянки; висновок експерта є необґрунтованим, оскільки під час дослідження підпису позивача на наданих додаткових угодах до договору оренди землі та вільних і експериментальних зразках, експертом встановлено поряд з розбіжностями ряд збіжностей, загальних ознак, при цьому дійшов хибного висновку про вчинення підпису на договорі не ОСОБА_1 , а іншою особою, тому висновок є необґрунтованим, суперечить матеріалам справи та викликає сумніви у його правильності; експертом не взято до уваги, що підпис у договорі виконувався під впливом збиваючих факторів та не в звичних умовах: ОСОБА_1 підписував спірний договір не сидячи, а стоячи, зігнувшись, поклавши документ на підвіконня, при цьому підписався швидко, так як поспішав і знаходився у незручній позі; суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи; покази свідка ОСОБА_2 спростовують висновок експерта: син позивача, використовуючи свої службові зв`язки, міг вплинути не експерта.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи з підстав незгоди останнього з висновком експертизи від 22 жовтня 2020 року та у зв`язку з виконанням ОСОБА_1 підпису в оспорюваній угоді у незвичних умовах і під впливом збиваючих факторів, ухвалила про відмову у його задоволеннs, як такого, що заявлено у порушення норм процесуального права, оскільки представник ФГ «Ніколь» був присутнім у підготовчому судовому засіданні при вирішенні питання про призначення судової почеркознавчої експертизи, однак не скористався правом, передбаченим ч. 5 ст. 103 ЦПК України, запропонувати питання, які, на його думку, потребують роз`яснення експертом. Підстави призначення повторної експертизи (ч. 2 ст. 113 ЦПК України) - відсутні.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки позивач не підписував, що свідчить про відсутність однієї з істотних умов договору та є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, свідчить про його неукладеність; правочин, який не вчинено, не може бути визнаний недійсним, однак, це є підставою для задоволення позову в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, площею 7,9873 га, що розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :03:004:7048, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , за фермерським господарством «Ніколь», проведену державним реєстратором Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, номер запису про інше речове право 29363604 від 03 грудня 2018 року; відмовляючи у задоволенні позову до Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, суд виходив з того, що остання права позивача не порушувала.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :03:004:7048, площею 7,9873 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС № 018202 35/13 від 05 грудня 2001 року /а. с. 12/.

14 грудня 2009 року між ОСОБА_1 та ФГ «Ніколь» було укладено договір оренди вище зазначеної земельної ділянки, строком на десять років, який зареєстровано у Нововоронцовському районному відділі ДП «Центр державного земельного кадастру» 12 квітня 2010 року /т. 1, а. с. 17-18/.

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ФГ «Ніколь» з повідомленням про припинення договору оренди землі, на яке отримав лист № 10 від 30 вересня 2019 року, у якому Фермерське господарство повідомило про те, що позивачем 01 липня 2018 року підписана додаткова угода на продовження договору оренди землі на 10 років, яка зареєстрована 03 грудня 2018 року № 29363604, термін дії якої спливає 01 липня 2028 року /т. 1, а. с. 19, 20/.

Також в матеріалах цивільної справи міститься два примірника Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/63 від 01 липня 2018 року, які відрізняються між собою. Так, у примірнику договору, наданому ФГ «Ніколь», міститься кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0017, а у примірнику договору, наданому Осокорівською сільською радою міститься кадастровий номер земельної ділянки :03:004:7048 /т. 1, а. с. 16, 89/.

З відповіді відділу Держгеокадастру у Нововоронцовському районі Херсонської області від 24 січня 2020 року вбачається, що до Державного земельного кадастру були внесені зміни, а саме змінені кадастрові номера земельних ділянок. Земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 з кадастровим номером :03:006:0017, було присвоєно інший кадастровий номер :03:004:7048 /т. 1, а. с. 55/.

Відповідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 22 жовтня 2020 року № 373-ПТ підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи сторін: від Орендодавця» наданого на дослідження Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/63 (кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0017), укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Ніколь», який був наданий фермерським господарством «Ніколь», виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи сторін: від Орендодавця» наданого на дослідження Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/63 (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:7048), укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Ніколь», який був наданий Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою /т. 1, а. с. 190-196/.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Позивач звернувся з вимогою про визнання недійсними договорів оренди, посилаюсь на те, що ці договори він не підписував, умови їх не погоджував, тож відповідач безпідставно відмовляє в поверненні використовуваних земельних ділянок позивачу як власнику цих земельних ділянок, покликаючись до умов договорів, підписаних невстановленою особою замість позивача.

Суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи та надані докази та дійшов висновку, що спірний договір позивач не підписував та, відповідно, істотних умов цього договору не погоджував.

З огляду на зазначене, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсним з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пров. № 14-499цс19).

Реєстрація права оренди на вищевказану земельну ділянку, коли додаткову угоду до договору оренди ОСОБА_1 фактично не підписував, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (пров. № 61-48842св18).

Оскільки договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2018 року є неукладеним, тому саме із цих підстав підлягає скасуванню державна реєстрація (записів) вказаного договору, проведена 03 грудня 2018 року, тому в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування державної реєстрації спірного договору, оскільки судом встановлено відсутність волевиявлення позивача на укладання додаткової угоди від 01 липня 2018 року до договору оренди землі від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/63 у зв`язку з тим, що він її не підписував.

Доводи апеляційної скарги про те, що поведінка позивача щодо отримання орендної плати свідчить про прийняття ним умов оспорюваного договору підлягають відхиленню, оскільки факт підписання позивачем додаткової угоди до договору оренди спростовано висновком судової почеркознавчої експертизи від 22 жовтня 2020 року № 373-ПТ, а отримання плати за фактичне користування земельною ділянкою не свідчить про дійсність укладеного з порушенням вимог статті 203 ЦК України правочину та не підтверджує волевиявлення орендодавця на укладання додаткової угоди до договору строком на 10 років.

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтованість висновку експерта є безпідставними та підлягають відхиленню, оскільки з висновку судової почеркознавчої експертизи вбачається, що відмічені збіги деяких загальних чи окремих ознак є несуттєвими, відносяться до таких, що часто зустрічаються у почерках різних осіб, тому на зроблений категоричний висновок не впливають, тоді як встановлені розбіжності загальні і окремі ознаки суттєві, стійкі та достатні для категоричного негативного висновку про те, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи сторін від Орендодавця» наданого на дослідження до Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Також необхідно зазначити, що представник відповідача при призначенні судом почеркознавчої експертизи та визначенні установи, якій доручається проведення експертизи не заявляв своєї незгоди щодо експертної установи або відводу експерту, не надавав суду питання, які потребували висновків експерта.

Висновок у справі виконано експертом ОСОБА_4 , який має вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за експертною спеціальністю 1.1 Дослідження почерку і підписів; стаж експертної роботи з 1999 року; експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Доводи апеляційної скарги Фермерського господарства про те, що суд при призначенні експертизи не з`ясовував питання у якому стані та у яких умовах позивачем був підписаний договір, підлягають відхиленню, оскільки ні у відзиві на позов, ні при вирішенні питання про призначення у справі експертизи (у підготовчому судовому засіданні), яке проводилося за участю представника Фермерського господарства, останній на вказані обставини не посилався та з урахуванням зазначених ним обставин підписання спірної угоди, не заявляв клопотання про поставлення на вирішення експерта питань щодо вчинення ОСОБА_1 підпису під впливом збиваючих факторів та у незвичних умовах.

Посилання у скарзі, як на доказ підписання додаткової угоди до договору оренди особисто ОСОБА_1 , на пояснення свідка ОСОБА_2 , підлягають відхиленню і суд їх обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки остання є головою Фермерського господарства «Ніколь» - заінтересованою особою, а пояснення останньої в судовому засіданні та у клопотанні про призначення повторної почеркознавчої експертизи містить протиріччя, щодо умов, у яких вчинено підпис.

Доводи апеляційної скарги щодо впливу на висновки експерта сина позивача, носять характер припущення, не ґрунтуються на фактах, тому підлягають відхиленню.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги Фермерського господарства «Ніколь» не ґрунтуються на законі, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду у зазначеній частині не спростовують, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ніколь» залишити без задоволення.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 09 квітня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

О. М. Полікарпова