провадження № 22-ц/824/5589/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах Березовенко Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року по цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової О.А. про розшук дитини ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової О.А. про розшук дитини ОСОБА_3 задоволено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , через представника - ОСОБА_2 25 лютого 2021 року надіслав на електронну адресу апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , залишено без руху та встановлено строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Апелянта попереджено, що в разі невиконання вимог ухвали у визначений строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

24 березня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов супровідний лист, направлений засобами поштового зв`язку, на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 10 березня 2021 року, до якого додано квитанцію про сплату судового збору за апеляційне оскарження ухвали.

Однак, апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги в повному обсязі, зважаючи на таке.

У апеляційній скарзі, направленій на електронну адресу суду 25 лютого 2021 року, представник апелянта просив поновити строк на апеляційне оскарження, вказуючи, що оскаржувану ухвалу суду ОСОБА_1 отримав 11 січня 2021 року засобами поштового зв`язку. При цьому, в супровідному листі до апеляційної скарги представником апелянта зазначено, що ним попередньо вже направлялася апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду. Проте, 04 лютого 2021 року було отримано відповідь від Київського апеляційного суду щодо необхідності застосування електронного цифрового підпису. Також вказував на те, що з 06 лютого 2021 року по 19 лютого 2021 року адвокат Бачигін Костянтин Володимирович перебував на лікарняному по догляду за батьком - ОСОБА_4 .

Зі змісту ухвали від 10 березня 2021 року вбачається, що суд критично оцінює позицію апелянта, який у свої скарзі порушує питання про поновлення пропущеного строку, оскільки відсутні докази, що підтверджують вказані обставини.

Згідно пояснень, викладених у супровідному листі, направленому представником апелянта на виконання вимог ухвали суду від 10 березня 2021 року, апеляційна скарга подавалася вперше 26 січня 2021 року засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду. Пізніше зазначена апеляційна скарга була повернута у зв`язку із відсутністю засвідчення електронним цифровим підписом. Невідкладно, після отримання зазначеного повідомлення, представником апелянта 25 лютого 2021 року повторно направлено апеляційну скаргу із застосуванням електронного цифрового підпису.

Як вбачається з наданих представником апелянта пояснень щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, 26 січня 2021 року ним вперше направлено апеляційну скаргу на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду.

Однак, в матеріалах справи, додатках до апеляційної скарги чи супровідному листі, направленому на виконання вимог ухвали суду від 10 березня 2021 року, відсутні будь-які докази для підтвердження факту та дати направлення апеляційної скарги вперше. Крім того, представник апелянта, вказуючи на отримання відповіді суду про необхідність підписання апеляційної скарги ЕЦП 04 лютого 2021 року, зазначає, що після цього невідкладно направив апеляційну скаргу повторно. Однак, як вбачається з супровідного листа, апеляційна скарга направлена адвокатом Бачигіним Костянтином Володимировичем лише 24 лютого 2021 року о 18 годині 48 хвилин на офіційну електронну адресу суду та згідно вхідного штампу канцелярії суду, зареєстрована 25 лютого 2021 року. Слід зазначити, що жодних доказів отримання відповіді суду від 04 лютого 2021 року саме такого змісту, як зазначає представник апелянта, в матеріалах справи немає. Крім того, щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, представник апелянта посилається на перебування його на лікарняному по догляду за хворим батьком. На підтвердження вказаних обставин до апеляційної скарги додано копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та копію консультативного заключення ОСОБА_4 , батька представника апелянта.

Однак, суд апеляційної інстанції критично оцінює зазначений довід апелянта, оскільки вказані документи не є належними доказами перебування представника апелянта на лікарняному, зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 25 Закону України «Про відпустки» відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов`язковому порядку для догляду за хворим рідним по крові або по шлюбу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше 30 календарних днів.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455, для догляду за хворим членом сім`ї листок непрацездатності видається лікуючим лікарем одному із працюючих членів сім`ї або іншій працюючій особі, що фактично здійснює догляд. Для догляду за дорослим членом сім`ї та хворою дитиною, старшою 14 років, при лікуванні в амбулаторно-поліклінічних умовах листок непрацездатності видається на термін до 3 днів. Як виняток, залежно від важкості перебігу захворювання та побутових умов, цей термін може бути продовжений за рішенням ЛКК, а в разі її відсутності - головного лікаря, але не більше 7 календарних днів.

Водночас, листок непрацездатності до апеляційної скарги не додано.

Виходячи з вказаної апелянтом дати отримання копії оскаржуваної ухвали, суд вважає поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання ОСОБА_1 оскаржуваної ухвали, а саме: з 12 січня 2021 року по 26 січня 2021 року (включно).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку, крім вищевикладеного, суд бере до уваги те, що в апеляційній скарзі вказано лише причини пропуску представником апелянта строку на апеляційне оскарження. Отже, апелянт у даній справі мав можливість подати апеляційну скаргу особисто та не був позбавлений можливості укласти договір про надання правової (правничої) допомоги з іншим адвокатом.

ЄСПЛ зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення у справі «Воловік проти України» заява №15123/03, § § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» заяви, №17160/06 та №35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Оскільки у зазначені строки апелянтом вказані недоліки апеляційної скарги повній мірі не виправлені, відповідно до вимог ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року по цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакової О.А. про розшук дитини ОСОБА_3 вважати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Апелянту надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Березовенко Р.В.