Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3669/20
Провадження № 2/191/1293/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Кухаря Д. О.
за участю секретаря - Яніної О.В.
розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ФГ «Меренчук» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -
Земельна ділянка була передана в оренду ФГ «Меренчук» на підставі Договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2012 року.
Станом на грудень 2020 року існує заборгованість зі сплати орендної плати за період з 2017 року по 2020 рік включно, тобто заборгованість за три роки складає 15 777 (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 60 коп.
Позивач вважає, що договір оренди має бути розірваним у зв`язку з порушенням відповідачем суттєвих умов договору оренди землі, які передбачені Законом України «Про оренду землі».
Так, договором оренди землі передбачено, що: «Розрахований розмір орендної плати за оренду 5,4800 га земель по договору встановлено у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі і становить 5 259 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп. без ПДВ. Періодичність внесення орендної плати - два рази на рік. За письмовим погодженням з орендодавцем, орендар може перенести термін виплати орендної плати, але не зменшувати її розмір. Розрахунки закінчуються не пізніше 31 грудня. У розмір орендної плати не входить податок на землю».
Відповідач систематично порушував і не виконував умови договору оренди земельної ділянки в частині регулярного внесення оренди і перегляду орендної плати у зв`язку зі зміною розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, а з 2017 року по 2020 рік взагалі орендну плату не сплачено.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про передачу орендної плати, але останній відмовлявся.
Внаслідок систематичного невиконання умов договору оренди в частині порядку і строків внесення орендної плати, з врахуванням росту споживчих цін - власник земельної ділянки не отримував те, на що розраховував при укладенні договору оренди землі.
Крім того, відповідач не виконував обов`язки землекористувача, а саме: щодо своєчасної оплати земельного податку і орендної плати; додержання законодавства про охорону довкілля; підвищення родючості ґрунтів та збереження інших корисних властивостей землі; своєчасного надання відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування даних про стан і використання земель, оскільки відповідачем не здійснювались заходи щодо підвищення родючості ґрунтів, не проводився облік сівозміни.
Сукупність обставин, а саме: не оплата орендної плати; невиконання обов`язків орендаря земельних ділянок щодо підвищення їх родючості та збереження корисних властивостей землі - є підставами для розірвання договору оренди земельної ділянки площею 5,4800 га, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області, який було укладено між ОСОБА_1 і ФГ «Мисливське» 01 січня 2012 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак від його представника ОСОБА_2 до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Просять справу розглянути на підставі наявних доказів.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву.
Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з тим, що позивач та його представник не заперечують проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2012 року між ОСОБА_1 та ФГ «МЕРЕНЧУК» в особі голови ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 5, 48 га строком на 5 (п`ять) років, починаючи з моменту проведення державної реєстрації ( а.с. 18-20).
Судом досліджено та встановлено, що згідно акту приймання - передачі земельної ділянки по договору оренди від 29.01.2015 року, акту відновлення меж земельної ділянки із планом схемою від 29.01.2015 року - ОСОБА_1 передав, а ФГ ««МЕРЕНЧУК» в особі голови ОСОБА_3 прийняв у платне використання, в оренду, земельну ділянку загальною площею 5,4800га належну ОСОБА_1 та набув прав і зобов`язань по даному договору. Відведена земельна ділянка (пай) може використовуватися ФГ ««МЕРЕНЧУК» за цільовим призначенням після укладення договору. Заперечень з боку представників при відновленні меж не заявлено.
Статтями 626, 628, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договорами оренди землі.
Статтею 13 Закону передбачено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно ст. 24 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема: дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; своєчасного внесення орендної плати.
Згідно ст. 96 Земельного Кодексу України передбачені обов`язки землекористувачів: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем. Законом можуть бути встановлені інші обов`язки землекористувачів.
Згідно частини 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно ч.ч.3,4 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Отже, за вказаних обставин позивач має право вимагати у судовому порядку розірвання договору оренди землі від 01.01.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «МЕРЕНЧУК», оскільки відповідач не визнає таке право позивача та у зв`язку з допущенням численних порушень щодо використання земельної ділянки без дотримання екологічних, природоохоронних вимог законодавства.
Відповідно до ст.21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Представником позивача жодного доказу того, що відповідачем умисно, систематично не виплачується орендна плата за користування земельною ділянкою (пай) суду не надано, а тому суд не бере ці доводи, до уваги, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись лише на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказані обставини, свідчать про те, що відповідач не виконував передбачені вищезазначеним договором оренди обов`язки орендаря земельної ділянки, щодо збереження властивостей земельної ділянки, призначеної для ведення товарного-сільсько-господарського виробництва, судом встановлені порушенням відповідачем суттєвих умов договору оренди землі, які передбачені Законом України «Про оренду землі», тому вимоги представника позивача, щодо розірвання договору оренди земельної ділянки є обґрунтованими так такими, які підлягають задоволенню.
Питання щодо судових витрат вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 626,628,629,638 ЦК України, ст.96 Земельного Кодексу, ст. ст. 2, 13, 24, 31, 32 Закону України «Про оренду землі» ст.ст.10-13,141,259,264,265,354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Д. О. Кухар