КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4325/2021 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про розкриття банківської таємниці, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінавтоком», Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із вказаною заявою посилаючись на те, що вказана інформація необхідна для подання її до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває цивільна справа № 191/2195/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ТОВ «Вінавтоком», Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування шкоди, з метою обґрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного в заяві про розкриття банківської таємниці, заявник просив суд першої інстанції заяву задовольнити та розкрити банківську таємницю шляхом надання відомостей на наступні питання:

- коли саме ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2019 року про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Вінавтоком» поступила на виконання до АТ «Райффайзен Банк Аваль» від державного виконавця Печерського ВДВС м. Києва (з наданням доказів щодо дати та часу її надходження)?

- який розмір грошових коштів знаходився на рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Вінавтоком» на час надходження до банку ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2019 року (з наданням роздруківки стану рахунку)?

- коли саме до АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла ухвала слідчого судді Київського районного суду міста Харків від 05 лютого 2019 року у справі № 640/2522/19 про арешт рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Вінавтоком» (з наданням належним чином завіреної копії виконавчого документу з відміткою про дату та час його надходження до банку)?

- коли саме до АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла постанова Шосткінського МР ВДВС ГТУЮ у Сумській області від 19 лютого 2019 року у ВП № 58420798 (з наданням належним чином завіреної копії виконавчого документу з відміткою про дату та час його надходження до банку)?

- чи була виконана банком (повністю або частково) постанова головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києва Ченківського О.О. від 14 лютого 2019 року про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Вінавтоком» (підстава - ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2019 року у цивільній справі № 191/416/19), якщо так, то коли саме та в якому обсязі (з наданням відповідного документу)?

- коли саме до АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла перша платіжна вимога про примусовий переказ грошових коштів з рахунку ТОВ «Вінавтоком» від державного виконавця Печерського район ного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) на виконання виконавчого листа № 191/591/19 виданого 18 липня 2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області (з наданням належним чином завіреної копії платіжної вимоги з відміткою про дату та час його надходження до банку)?

- чи звертався до АТ «Райффайзен Банк Аваль» державний/приватний виконавець з платіжною вимогою інкасовим дорученням (розпорядженням) на виконання судового рішення Шосткінського районного суду Сумської області від 24 квітня 2019 року у цивільній справі № 589/282/19 у виконавчому провадженні ВП № 58420798 про стягнення з ТОВ «Вінавтоком» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в загальному розмірі 42 384 грн. 20 коп., сплачених згідно договору № 300164 від 16 січня 2019 року, якщо так, то коли саме (з наданням відповідного документу)?

- який розмір грошових коштів знаходився на рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Вінавтоком» станом на дату надходження першої платіжної вимоги про примусовий переказ грошових коштів з рахунку ТОВ «Вінавтоком» від державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) на виконання виконавчого листа № 191/591/19, виданого 18 липня 2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ( з наданням роздруківки стану рахунку ТОВ «Вінавтоком»)?

- які видаткові операції були проведені АТ «Райффайзен Банк Аваль» по рахунку № НОМЕР_1 за період з дати надходження ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2019 року про накладення арешту на грошові кошти ТOB «Вінавтоком» до дати надходження першої платіжної вимоги про примусовий переказ грошових коштів з рахунку ТОВ «Вінавтоком» від державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) на виконання виконавчого листа № 191/591/19, виданого 18 липня 2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області?

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що він позбавлений можливості звернутися до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про розкриття банківської таємниці, оскільки порядок розкриття такої інформації врегульований ст. 347-350 ЦПК України, а тому вважає, що обрав вірний спосіб звернення до суду з відповідною заявою.

Також зазначає, що висновки суду про необґрунтованість вимог щодо розкриття банківської таємниці не відповідають матеріалам справи та є безпідставними, оскільки на підтвердження вимог було надано суду копію позовної заяви, копії запитів державного виконавця, копії відповідей банку, що дає можливість суду дійти обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для розкриття банківської таємниці.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про розкриття банківської таємниці задовольнити в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку наданого судом апеляційної інстанції на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від АТ «Райффайзен Банк Аваль» в якому зазначено, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим.

Окрім того, у відзиві банк зазначає, що у провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 191/2195/20 за позовом ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до АТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк/Відповідач), треті особи: ТОВ «Вінтавтоком», Печерський районний відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання дії та рішення Банку неправомірними та стягнення 278656, 09 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди завданої неправомірними діями та 16880 69 грн. пені за прострочення переказу.

28 серпня 2020 року банком, у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства, до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області подано відзив на позов. До відзиву на позов банком долучено докази, на яких ґрунтуються заперечення банку, в тому числі і ті документи, які заявник просить розкрити за рішенням суду у цій справі. Крім того, ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, не позбавлений можливості отримати копії відповідних документів у Печерському районному ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Отже, у зв`язку із наявністю спору між заявником (Позивачем у справі № 191/2195/20) та банком (відповідачем у справі № 191/2195/20) заява про розкриття банківської таємниці не підлягає розгляду в порядку Глави 12 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що заявник не обґрунтував необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, а також те, що заявник не входить до переліку осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, і не надав документів, які підтверджують право на отримання вказаної інформації.

На підставі викладеного у відзиві АТ «Райффайзен Банк Аваль» просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 липня 2020 року у справі №191/2195/20 ухвалою судді відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінавтоком», Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями.

Спір між сторонами у справі № 191/2195/20, на думку ОСОБА_1 , виникає з приводу неправомірних рішень, дій та бездіяльності АТ «Райффайзен Банк Аваль», якими ОСОБА_1 булу завдано шкоди, у зв`язку із невиконанням ухвали від 01 лютого 2019 року Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Залишаючи без задоволення заяву про розкриття банківської таємниці, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 не обґрунтував необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, а також те, що заявник входить до переліку осіб на вимогу яких розкривається банківська таємниця, і не надав документів, які підтверджують право на отримання вказаної інформації.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Порядок розкриття банківської таємниці встановлений Законом України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-III (далі - Закон № 2121-III).

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Статтею 61 Закону № 2121-III передбачено, що банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Органи державної влади, юридичні та фізичні особи, які при виконанні своїх функцій, визначених законом, або наданні послуг банку безпосередньо чи опосередковано отримали в установленому законом порядку інформацію, що містить банківську таємницю, зобов`язані забезпечити збереження такої інформації, не розголошувати цю інформацію і не використовувати її на свою користь чи на користь третіх осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 62 Закону № 2121-III банківським установам забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнта. Аналогічні за змістом норми містяться у Правилах зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 3.5 Правил банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо вони зазначені в документах, договорах та операціях клієнта, якщо інше не зазначено в дозволі клієнта або рішенні суду. Проте відповідно до пункту 3.8 вимоги пунктів 3.3, 3.5 глави 3 цих Правил не поширюються на випадки надання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, інформації про фінансові операції у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», та центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику - інформації про відкриття (закриття) рахунків платників податків відповідно до статті 69 глави 6 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно з частиною четвертою статті 62 Закону № 2121-III банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їх імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнта. Це означає, що лише за рішенням суду може бути розкрита особа/особи контрагента, номери його/їх рахунків у банках та інша інформація щодо неї/них, яка становить банківську таємницю, у взаємовідносинах із особою, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Зазначені обмеження, у тому числі викладені в ч. 4 ст. 62 Закону № 2121-III, не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 347 ЦПК України, заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Згідно зі ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

У разі розголошення банком відомостей, що становлять банківську таємницю, клієнт має право вимагати від банку відшкодування завданих збитків та моральної шкоди.

Банк зобов`язаний за письмовою вимогою обтяжувача за обтяженням, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, надавати йому інформацію про залишок коштів на відповідному рахунку, операції за ним, обтяження, стосовно яких до банку надійшли повідомлення та/або які взяті банком на облік, інші обмеження права розпоряджання рахунком у строк, за який така інформація надається клієнту, якщо право обтяжувача на отримання відповідної інформації передбачене правочином, на підставі якого виникає таке обтяження.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності розкриття запитуваної ним банківської інформації на підставі рішення суду. Посилання заявника на те, що запитувана ним інформація потрібна для підтвердження позовних вимог в іншій справі не може бути підставою для розкриття банківської таємниці.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що заявник не обмежений у праві подавати заяву про витребування доказів в межах розгляду цивільної справи № 191/2195/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ТОВ «Вінавтоком», Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями, у випадку якщо ОСОБА_1 не може з об`єктивних причин самостійно надати суду відповідні докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не може бути скасоване з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 350, 374, 375, 382, 383, 384 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про розкриття банківської таємниці, заінтересовані особи: Акціонерне товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінавтоком», Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: