Справа № 654/3991/20
Провадження №2/654/268/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що не прийняла спадщину,-

у с т а н о в и в :

20 листопада 2020 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту не проживання відповідача зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В підготовчому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги та просили визнати ОСОБА_4 такою, що не прийняла спадщину, залишену ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з непроживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Позивачі є спадкоємцями після його смерті та звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Місце проживання відповідачки ОСОБА_4 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , по місцю проживання ОСОБА_5 , а тому нотаріус включив відповідачку до кола спадкоємців. Проте ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживає, а тому не є спадкоємцем в розумінні ст. 1268 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Коваленко В.В. уточнені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позові.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив не подала.

Заслухавши позивача та представника позивачів, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гола Пристань Херсонської області. На момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , було зареєстровано місце проживання відповідачки ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою інспектора інспекції з благоустрою та охорони правопорядку Трайди М.І., донька ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , зареєстрована у спірному домоволодінні, що належало ОСОБА_5 , однак за місцем реєстрації не проживала та на даний час не проживає, а мешкає на території АР Крим. Відповідний факт не спростовано.

Вказане також підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 .

Прийняття спадщини або відмова у прийнятті спадщини - це дія спадкоємця, яка засвідчує про його згоду або незгоду вступити в спадкові права.

Враховуючи викладене, а також те, що наявність реєстрації місця проживання відповідача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона постійно проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі така реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, спростовуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачами, та оцінені судом, а тому суд задовольняє позов повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з непроживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2021 року.

Суддя В. М. Сіянко