Справа № 766/9617/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання припиненим договір поруки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_2 уклала з ПАТ КБ «Приватбанк» договір споживчого кредитування від 11.01.2007 року №ЗНЕН2GK00001813, за яким мала отримати кредит в національній валюті в сумі еквівалентній 31900 дол.США. За цим договором ОСОБА_2 отримала кредит 146 450,00 грн. Саме вказана сума кредиту забезпечується договором поруки, який позивач уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» на забезпечення виконання зобов`язання за договором споживчого кредитування від 11.01.2007 року №НЕН2GK00001813. Зобов`язання позичальника за цим договором визначено в порядку, сумах і строки, передбачені п.7.1. та п.2.3.3 вказаного договору. Зобов`язання ОСОБА_2 визначено п.7.1 кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, платі відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Конкретна суму зобов`язань позичальника за договором не визначено. ОСОБА_3 мала повернути лише отриманні грошові кошти (кредит). В договорі не існувало пункту, в якому сторони домовилися про відступ від правил встановлених законом. Сторони не домовлялися, що валютою виконання зобов`язань є долар США. В зобов`язанні позичальника грошовий еквівалент в іноземній валюті не визначався. Тому зобов`язання позичальника визначено сумою грошових коштів в національній валюті, які він отримав від банку, тобто 146450,00 грн. Після укладення договору банк безпідставно змінив валюту виконання зобов`язання, що потягло збільшення суми зобов`язання та збільшення суми обов`язку позивача. Про зміну валюти виконання зобов`язання ні банк, ні позичальник позивача не повідомили. Тому ОСОБА_1 вважає, що не має обов`язку забезпечувати зобов`язання, не передбачене договором споживчого кредиту. Вимога забезпечення значно збільшеної суми, ніж передбачено договором споживчого кредиту порушує права поручителя. Листом від 23.04.2009 року за № банк припинив дію договору кредитування, висунувши вимогу повернути заборгованість та залишок кредитних коштів на протязі місяця. Зі спливом терміну повернення заборгованості та залишку коштів, банк набув право на протязі шести місяців звернутися до позивача з вимогою виконати зобов`язання поруки. Але, банк не скористався своїм правом, а відтак договір поруки є припиненим. Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати припиненим договір поруки від 28.02.2007 року №НЕН2GK00001813 з 05.04.2007 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.06.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначив, що 28.02.2007 року ОСОБА_1 , діючи на підставі власного волевиявлення, та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали договір поруки №НЕН2GK00001813. За умовами зазначеного договору позивач зобов`язався відповідати перед ПАТ КБ «Приватбанк» за виконання ОСОБА_2 обов`язків за кредитним договором від 28.02.2007 року №НЕН2GK00001813, в тому ж розмірі, що і боржник, всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Порука є правочином, за якою третя особа, яка не є стороною основного договору, бере на себе обов`язок поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов`язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане останнім. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й позичальник. У зв`язку з існуванням заборгованості за кредитним договором 28.02.2007 року кредитний договір №НЕН2GK00001813 підстав для визнання договору поруки припиненим не має. Крім цього, існує рішення щодо стягнення солідарної заборгованості з боржника та поручителя, яке станом на момент звернення позивача з позовом про визнання договору поруки припиненим не виконане.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без представника банку з урахуванням надісланого відзиву.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 уклала з ПАТ КБ «Приватбанк» договір споживчого кредитування від 11.01.2007 року №ЗНЕН2GK00001813, згідно якого отримала кошти в сумі еквівалентній 31900 дол.США на наступні цілі: придбання житла 29000,00 дол.США, а також у розмірі 2900,00 дол.США на сплату страхових платежів у випадку та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 28 по 7 число кожного місяця.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №ЗНЕН2GK00001813 від 11.01.2007 року, 28.02.2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки №НЕН2GK00001813, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (пункт 2 договору); у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пункт 4 договору); згідно пункту 11 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором; згідно пункту 12 договору порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Згідно умов пункту 16 договору поруки, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №ЗНЕН2GK00001813 від 11.01.2007 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 31900,00 дол.США з терміном повернення кредиту в строк з 28.02.2007 року по 28.02.2017 року, включно. Порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо: повернення основної суми кредиту, наданого боржнику, сплати відсотків, винагороди та інших платежів за договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу ОСОБА_2 надсилалось повідомлення за вих. № від 23.04.2009 року, яким повідомлялось про наявну суму заборгованості, заплановані заходи на погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тижневий термін з дати одержання цього повідомлення та попереджено про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу або будь-яким іншим чином, передбаченим договором або законом. Між тим, докази отримання ОСОБА_2 вказаного повідомлення відсутні.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21.07.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору №НЕН2GK00001813 від 28.02.2007 року станом на 14.01.2015 року на загальну суму 14833,86 дол.США та судові витрати у розмірі 1169,65 грн. з кожного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Разом з тим, презумпцію правомірності, укладеного між сторонами кредитного договору, договору поруки під час розгляду справи позивачкою не спростовано.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1,2 ст.554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи, що пунктом 12 договору поруки передбачено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, суд дійшов висновку, що сторони визначили строк чинності поруки, а саме, погодивши, що порука ОСОБА_1 припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором №ЗНЕН2GK00001813 від 11.01.2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_2 , тобто 11.01.2012 року.

Крім цього, згідно п.7.1 кредитного договору кредитні кошти надані позичальнику на строк з 28.02.2007 року по 28.02.2017 року, включно.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зміна строку виконання кредитного договору не змінює істотних умов договору поруки, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання. Порука, як і раніше, припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту (п.12 договору поруки), а змінюється тільки строк від якого вказані п`ять років слід відраховувати.

Строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже і для відмови кредиторові у позові.

АТ КБ ПриватБанк реалізував право на пред`явлення вимоги до поручителя шляхом подання позову в березні 2015 року, отже, виходячи з положень першого речення ч.4 ст.559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором кредитором було пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки - 5 років з дня настання терміну повернення кредиту.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання договір порукиз 05.07.2007 року припиненим.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 354 України, ст.ст.204, 546, 553, 554, 559, 629, 1048, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання припиненим договір поруки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Майдан