Справа № 336/6825/20
Пр. № 4-с/336/11/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе Анни Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе А.О. щодо арешту майна під час здійснення виконавчого провадження.

В скарзі посилається на те, що в провадженні Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2020 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Означеною ухвалою приписано здійснити опис майна, а саме: спортивного одягу, що є предметом купівлі-продажу і зберігається в павільйонах № НОМЕР_1 у ряду А, 50-2 у ряду А на території товариства з обмеженою відповідальністю «Речовий ринок Анголенко» за адресою: АДРЕСА_1 . Всупереч рішення суду про відмову в накладенні арешту на вказане майно, державний виконавець Кіорпе А.О. під час виконання вказаної ухвали не лише описала, а й наклала арешт на майно. Наявність арешту перешкоджає заявнику, яка є боржником у виконавчому провадженні, у здійсненні законної підприємницької діяльності, позбавляючи її можливості реалізації спортивного одягу, який є товаром, та отримання прибутку від здійснюваної нею у встановленому порядку господарської діяльності.

У зв`язку з викладеним заявник просить про визнання неправомірною та скасування постанови від 12.11.2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника в частині накладення арешту на майно, що зберігається в павільйонах № НОМЕР_1 у ряду А, 50-2 у ряду А на території товариства з обмеженою відповідальністю «Речовий ринок Анголенко» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 8.

В судове засіданні заявник не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення скарги та проведення судового розгляду у її відсутність.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явились, клопотання про відкладення судового засідання, про розгляд справи у їх відсутність суду не надали.

Означені обставини в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України є підставою для вирішення скарги у відсутність учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2020 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Згідно із ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення, яке є обов`язковим до виконання, іменем України.

Меті дієвого виконання судових рішень підпорядковане впровадження сукупності дій визначених законом органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно Закону України «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, як випливає із змісту статті 1 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і апогеєм захисту порушеного права.

Однією з засад виконавчого провадження є законність.

За змістом ч. 2 ст. 18 «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Вимоги до виконавчого документа містяться в статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у відповідності до якої виконавчий документ повинен містити резолютивну частину рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

З наведеного положення законодавства випливає, що спосіб виконання рішення повинен точно відповідати способу захисту цивільного права та інтересу, застосованого судом.

З резолютивної частини ухвали суду про часткове задоволення заяви про забезпечення позову слідує, що судом постановлено про здійснення опису майна, а саме: спортивного одягу, що є предметом купівлі-продажу і зберігається в павільйонах № НОМЕР_1 у ряду А, 50-2 у ряду А на території товариства з обмеженою відповідальністю «Речовий ринок Анголенко» за адресою: АДРЕСА_1 . Решта вимог заяви про забезпечення позову залишена без задоволення (а. с. 9).

Мотиви, з яких суд відхилив вимоги про накладення арешту на майно зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Таким чином, означена ухвала підлягала виконанню у спосіб, визначений в її резолютивній частині, а саме: шляхом здійснення опису майна.

Між тим ухвала містить розпорядження державного виконавця не лише про вчинення опису, а й про накладення арешту на майно.

Вказане розпорядження суперечить змісту резолютивної частини судового рішення, тому є неправомірним.

Так як суд вмотивував відмову в задоволенні вимоги заяви про забезпечення позову про накладення арешту на майно наявністю посягання на свободу підприємницької діяльності, розпорядження в оскаржуваній постанові про призначення відповідальною за збереження майна ОСОБА_1 та попередження її про кримінальну відповідальність за порушення заборони розпоряджатися або користуватися описаним та арештованим майном також є таким, що не ґрунтується на судовому рішенні і підлягає скасуванню як неправомірне.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, а згідно із ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Наявність арешту та заборона розпоряджатися і користуватися описаним і арештованим майном перешкоджає здійсненню підприємницької діяльності боржника у виконавчому провадженні, позбавляє її права здійснювати реалізацію вказаного майна, тому суд констатує наявність порушення її права оскаржуваними діями державного виконавця.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що державний виконавець, чиї дії оскаржуються, необґрунтовано вчинила дію, яка не охоплювалася виконавчим документом, що є підставою для вирішення скарги на користь заявника.

Керуючись ст. ст. 447-451, 260, 352-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе Анни Олександрівни задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої службиу місті Запоріжжі Південно-Східногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіорпе Анни Олександрівни від 12.11.2020 року в частині накладення арешту на майно, а саме: спортивний одяг, що є предметом купівлі-продажу і зберігається в павільйонах АДРЕСА_3 у ряду А на території товариства з обмеженою відповідальністю «Речовий ринок Анголенко» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 8.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя О.В. Щаслива