Провадження № 4-с/369/30/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

при секретарі судових засідань Житар А.А.,

вирішивши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката Стовба А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», на бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М., яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №55694883 -,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року адвокат Стовба А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М., яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №55694883 у якій заявник просить:

визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Лариси Миколаївни щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №55694883 на підставі скасування ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 у справі № 360/4045/17 заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2017 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Ларису Миколаївну усунути порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №55694883 на підставі скасування ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 у справі № 360/4045/17 заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2017 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги скарги обґрунтовувались тим, що на виконанні в Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 360/4045/17 на виконання заочного рішення суду від 25.05.2017 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 р. у справі №360/4045/17 було задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення та вирішено скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2017 по цивільній справі №360/4045/17.

12 листопада 2020 року на адресу Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) була направлена заява з наступними вимогами: винести постанову про закінчення виконавчого провадження №55694883 на підставі скасування ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 у справі № 360/4045/17 заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2017 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; виключити відомості про боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Єдиного реєстру боржників, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Так скаржник наголошує, що у зв`язку з скасуванням ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 у справі № 360/4045/17 заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2017 р. у даній справі, виконавче провадження №55694883 підлягає закінченню.

Відповідна заява боржника про закінчення вказаного виконавчого провадження з копією ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 у справі № 360/4045/17 була направлена 12.11.2020 на адресу державної виконавчої служби та отримана суб`єктом оскарження 19.11.2020, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошти.

Однак, як вбачається з відомостей про стан виконавчого провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження, доступної в мережі інтернет за посиланням: https://asvpweb.miniust.gov.ua/#/search-debtors. станом на дату підписання цієї скарги постанова про закінчення виконавчого провадження №55694883 не винесена.

Ухвалою суду від 02.12.2020 р., відкрито провадження у справі за скаргою Стовба А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», на бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М., яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №55694883 та призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання скаржник не з`явився, адвокат Стовба А.В. звернулась до суду із заявою про розгляд скарги за відсутності скаржника.

В судове засідання представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Лариси Миколаївни, будучи належним чином повідомлена про розгляд скарги, в судове засідання не з`явилась, матеріали виконавчого провадження не надала, причини неявки суду не повідомляла.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Розглянувши подані заявником документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 360/4045/17 на виконання заочного рішення суду від 25.05.2017 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 р. у справі №360/4045/17 було задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення та вирішено скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2017 по цивільній справі №360/4045/17.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду не пізніше, ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього закону, для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання підлягає не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан його виконання.

За приписами пункту 9 частини першої, частини другої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У пункті 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2020 року на адресу Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) була направлена заява з наступними вимогами: винести постанову про закінчення виконавчого провадження №55694883 на підставі скасування ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2020 у справі № 360/4045/17 заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.05.2017 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; виключити відомості про боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Єдиного реєстру боржників, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 3, 8, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-3, 5, 9, 13, 15, 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Стовба А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», на бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М., яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №55694883 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М., яка полягає у не розгляді заяви адвоката Ставба А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 від 11.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М. розглянути заяву адвоката Ставба А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 від 11.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження.

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.Д.Усатов