Справа № 562/537/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2021 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі судового засідання Кондратюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Мізоцької селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщини на спадкове майно а саме земельну частку ( пай ) на території Мізоцької селищної ради Здолбунівського районну Рівненської області на підставі державного акту ЯЖ 284602. При зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, йому було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку. Строк пропущений з поважної причини , так як позивачці не було відомо про наявність спадкового майна , оскільки державний акт на землю перебував у родичів, тому змушена звертатися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явилася надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить їх задовольнити , розгляд справи провести без її участі .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не надавав, розгляд справи просить провести без їх участі.

Суд, дослідивши докази, що є у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина нерухоме майно а саме: земельну частку ( пай ) на території Мізоцької селищної ради Здолбунівського районну Рівненської області. Позивач пропустила строк звернення до суду у зв`язку з тим , що їй не було відоом про наявність спадкоовго майна .

Відповідно до положень статей1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивачка пропустила строк звернення до суду у зв`язку з тим , що вважала , що їй не було відомо про наявність земельної частки паю, оскільки державний акт перебував в родичів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач через свою необізнаність законодавства не могла своєчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 слід визнати поважними.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя