П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/5494/20

Провадження № 22-ц/4815/243/21

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Панас О.В.

Рішення суду першої інстанції проголошено

(вступна і резолютивна частини):

о 09 год. 05 хв. 11.11.2020 в

м. Рівне Рівненської області

Повний текст рішення складено: 17.11.2020.

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Рівненська територіальна організація Політичної партії "Європейська солідарність";

представники учасників справи:

позивача - адвокат Терещенко Олена Миколаївна, Король Вікторія Валеріївна;

відповідача - адвокати Самардак Катерина Володимирівна, Савич Олег Костянтинович;

за участі: позивача і представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Рівненської територіальної організації Політичної партії "Європейська солідарність" - адвоката Самардак Катерини Володимирівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської територіальної організації Політичної партії "Європейська солідарність" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Рівненської територіальної організації Політичної партії "Європейська солідарність" (далі - Територіальна організації ПП "Європейська солідарність") про визнання незаконним та скасування наказу №04-ос від 04.03.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 ", що виданий в.о. голови Територіальної організації ПП "Європейська солідарність", поновлення на роботі на посаді прес-секретаря Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що з 01 листопада 2017 року він працював на посаді прес-секретаря Рівненської територіальної організації Партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність" (в подальшому перейменовано на Територіальну організацію ПП "Європейська солідарність"). При укладенні трудового договору між сторонами позивача не було ознайомлено з Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників Рівненської територіальної організації Партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність", де зазначалося про робочий час з 09 год. до 18 год. з перервою на обід з 13 год. до 14 год., а при застосуванні дисциплінарного стягнення адміністрація управління виконавчої дирекції Фонду повинна зажадати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення і одержати його. Однак такий орган не передбачений Статутом Політичної партії "Європейська солідарність" (нова редакція). З посадовою інструкцією прес-секретаря його ознайомлено лише у січні 2020 року. При цьому вважав, що в посадовій інструкції наведено, що на прес-секретаря покладаються обов`язки, які безпосередньо здійснюються за дорученням/погодженням з керівником. Натомість при ознайомленні з першим аркушем посадової інструкції в січні 2020 року така норма була відсутня.

04 березня 2020 року роботодавцем було звільнено ОСОБА_1 за прогул, що вважає незаконним, адже 03 березня 2020 року він займався підготовкою випуску газети "Інформаційний вісник депутата міської ради". Зустрічався з депутатом, брав у нього інтерв`ю для партійного сайту і обговорював депутатський звіт. Після таких пояснень 04 березня 2020 року керівник вимагала написати власноручно заяву про звільнення, а після заперечень ОСОБА_1 його звільнено за прогул.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2020 року позов задоволено.

Скасовано наказ "Про звільнення ОСОБА_1 за прогул" №04-ос від 04.03.2020, що виданий в.о. голови Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді прес-секретаря Територіальної організації ПП "Європейська солідарність".

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 84 804, 03 гривні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1 681, 60 гривень судового збору.

Стягнуто з Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" в прибуток державного бюджету 848, 04 гривні судового збору.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за березень 2020 року в сумі 8 926, 74 гривні допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2020 року клопотання представника позивача задоволено і стягнуто із Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" на користь ОСОБА_1 3 000 гривень понесених витрат на правничу допомогу.

У поданій апеляційній скарзі відповідач покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, які полягали у неправильному застосуванні норм матеріального права, неповноті з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи.

На її обґрунтування зазначалося про помилковість висновків суду щодо правової оцінки Акту про відсутність на роботі працівника від 03 березня 2020 року. Так, даний Акт містить фіксацію факту відсутності без поважних причин ОСОБА_1 03 березня 2020 року протягом часу з 09 год. 00 хв. по 10 год. 30 хв. та з 16 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., тобто впродовж трьох годин тридцяти хвилин, на робочому місці в м. Рівне по вулиці Д. Галицького, 19, офіс 106, а тому має офіційний характер і є належним доказом прогулу позивача. Ці обставини підтверджуються й Інформацією на виконання ухвали суду про те, чи знаходився абонент НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ( ОСОБА_1 ) з 09 год. 00 хв. до 10 год. 20 хв. і з 16 год. 00 до 18 год. 00 хв. в зоні дії однієї і тієї ж базової станції мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", звідки видно, що абонент о 10 год. 04 хв. 34 сек. мав вхідний дзвінок, що зафіксовано на станції по вулиці Д. Галицького, 19, у м. Рівне. Тобто в сукупності наведені докази свідчать, що позивач з`явився в зоні дії базової станції мобільного зв`язку 03 березня 2020 року лише о 10 год. 04 хв. 34 сек., а тому вважає, що він вчинив прогул сумарним часом у 03 години 30 хвилин протягом зазначено в Акті відсутності на робочому місці часу.

Вважає, що судом хибно стверджувалося про те, що Акт відсутності на робочому місці працівника не є допустимим доказом, оскільки його складено і підписано лише двома особами, тоді як необхідно щонайменше три особи.

Не погоджувався заявник і з переконаннями суду про порушення положень ст. 149 КЗпП України через усну вимогу роботодавця надати письмові пояснення, позаяк такі висновки спростовуються змістом цієї норми закону, а також постановою Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі №6-28001цс15. При цьому невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими іншими доказами.

Заявник вказував про невідповідність обставинам справи висновків суду про те, що ступінь тяжкості вчиненого проступку відповідачем не визначався, не з`ясовано, які наслідки відсутності на робочому місці, та не враховувалася попередня робота позивача.

Не згоден автор апеляційної скарги із твердженнями про те, що правової підстави для розірвання трудового договору з ОСОБА_1 не існувало, оскільки його звільнено за наявності правової підстави та відповідно до вимог законодавства про працю, в т. ч. з додержанням положень п. 4 ст. 40, ст.ст. 139, 147, 1471 КЗпП України, роз`яснень пунктів 22, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни". При цьому вважає, що роботодавцем обговорено та враховано обставини поважності причин відсутності на робочому місці понад три години, тобто норми ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України до застосування не підлягали. Більше того, за правилами п. 1.1. Посадової інструкції позивач підпорядковується безпосередньо керівнику Секретаріату та голові Територіальної організації партії, він повинен дотримуватися цієї інструкції, правил внутрішнього трудового розпорядку, основ трудового законодавства, правил і норм охорони праці, тоді як безпосередній керівник не надавав йому дозволу залишати робоче місце чи доручень, які б передбачали залишення ним свого робочого місця 03 березня 2020 року. Тому відсутність ОСОБА_1 без поважних причин на роботі було кваліфіковано як прогул відповідно до ч. 4 ст. 40 КЗпП України.

З викладених міркувань просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нове - про відмову ОСОБА_1 в позові до Територіальної організації ПП "Європейська солідарність".

У поданому відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Терещенко О.М., вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити. При цьому посилалася на обґрунтованість висновків суду щодо достатності правових і фактичних підстав для задоволення позову, адже наведені заявником обставини не спростовують правильності висновків суду попередньої інстанції і не вказують про наявність таких порушень норм права, що призвели до помилкового вирішення справи.

Щодо Акту відсутності на робочому місці, то представник ОСОБА_1 вказувала, що в судовому засіданні саме відповідач відмовився від допиту як свідка головного бухгалтера ОСОБА_2 , яка підписувала даний Акт. З перевірених доказів, в т.ч. показань свідка ОСОБА_3 та наданої ПрАТ "Київстар" письмової інформації, видно, що позивач сукупно був відсутній на роботі менше трьох годин.

Вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на відповідних доказах, посилання роботодавця про те, що порушення трудової дисципліни позивачем є грубим, не є малозначним і не є суто формальним; прогул мав негативні наслідки через збої та затримки в злагодженій роботі тощо, існує політика суворого дотримання трудової дисципліни.

Оскільки працівника звільнено з роботи за відсутності законних підстав, тому єдиними ефективними способом судового захисту порушеного особистого права позивача на працю є його поновлення на попередній посаді.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позову, оскільки за правилами презумпції невинуватості працівника у трудових правовідносинах роботодавець не надав переконливих і об`єктивних доказів про прогул позивача на роботі без поважних причин сумарно понад три години, а тому не спростував обставин невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку.

При цьому, накладаючи дисциплінарне стягнення у виді звільнення з роботи, Територіальною організацією ПП "Європейська солідарність" залишено без уваги ступінь тяжкості вчиненого проступку, настання наслідків внаслідок відсутності на робочому місці, попередню роботу позивача, а також те, що раніше заходи юридичної відповідальності до нього роботодавцем не застосовувалися.

Як з`ясовано судом, і ці обставини сторонами не заперечуються та визнаються, 01 листопада 2017 року ОСОБА_1 прийнято на роботу прес-секретарем Рівненської територіальної організації Партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність" на підставі наказу №4 відповідно до поданої заяви від 30.10.2017.

28 жовтня 2018 року Рівненську територіальну організацію Партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність" перейменовано в Територіальну організацію ПП "Європейська солідарність" згідно з протоколом конференції Рівненської громадської організації партії "БПП "Солідарність" від 08.10.2019.

Політична партія "Європейська солідарність" діє відповідно до Статуту партії, нова редакції якого затверджена 24 травня 2019 року.

Судом встановлено, що Рівненська територіальна організація Партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність" зареєстрована в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій України 21 квітня 2015 року, де в.о. керівника вказано ОСОБА_4 .

Зборами трудового колективу від 01 листопада 2017 року затверджено Правила внутрішнього трудового розпорядку Рівненської територіальної організації Партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність", про що свідчить відповідний протокол №1. З Розділу V видно, що для працівників територіальної організації партії визначено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями - субота і неділя; тривалість робочого тижня не може перевищувати 40 годин, робочий час для працівників територіальної організації партії розпочинається з 09 год. 00 хв. ранку. Перерва на відпочинок і харчування - з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. Закінчується робочий день о 18 год. 00 хв. В робочий час забороняється відволікати чи здійснювати різного роду заходи, не пов`язані з виробничою діяльністю.

Функціональні обов`язки, права і відповідальність прес-секретаря Рівненської територіальної організації Партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність" передбачено відповідною посадовою інструкцією, затвердженою головою Рівненської територіальної організації Партії "Блок Петра Порошенка "Солідарність" ОСОБА_4 . З Посадовою інструкцією прес-секретаря ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис 01 листопада 2017 року.

За її змістом встановлено такі посадові обов`язки прес-секретаря, який у своїй діяльності підпорядковується в т.ч. голові територіальної організації: формування та підтримка позитивного іміджу партії, територіальної організації партії, її структурних підрозділів; організація прес-конференцій, брифінгів та інших заходів партії, її структурних підрозділів; здійснення підготовки та надіслання до ЗМІ текстів офіційних повідомлень, прес-релізів, коментарів та пояснень; підготовка письмових та усних коментарів за запитами ЗМІ щодо діяльності та територіальної організації партії; створення та участь у випуску інформаційних матеріалів (статей, спеціалізованих програм і видань); підготовка інтерв`ю, прямих ефірів, виступів керівників територіальної організації, членів партії у ЗМІ; здійснення оперативного збору та аналізу матеріалів ЗМІ та інформаційних агентства про діяльність територіальної організації партії; проведення переговорів з представниками ЗМІ тощо.

Щодо головного бухгалтера територіальної організації партії, то на нього відповідно до функціональної посадової інструкції покладено також і обов`язки з ведення кадрової документації (використання найманої праці, обліку робочого часу, документів, що відображають факти відпустки, приймання, звільнення з роботи тощо).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу припинення трудових прав і обов`язків Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" з ОСОБА_1 , підставою чого була відсутність позивача на робочому місці без поважних причин упродовж робочого дня сумарно три години тридцять хвилин.

Так, 03 березня 2020 року головним бухгалтером на ім`я голови Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" подано доповідну записку про відсутність ОСОБА_1 03 березня 2020 року на робочому місці з 09 год. 00 хв. до 10 год. 30 хв. та з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. Про причини своєї відсутності на роботі він не попереджав. Вважала, що необхідно вжити заходів для з`ясування причин відсутності на роботі та задокументувати її.

Того ж числа комісіє у складі головного бухгалтера і менеджера було складено Акт про відсутність на роботі позивача, де викладено зазначені обставини і зроблено висновок про відсутність на робочому місці без поважних причин.

Наступного дня комісією у складі трьох осіб складено акт, де зафіксовано відмову ОСОБА_1 від давання пояснень з приводу причин своєї відсутності 03 березня 2020 року. Також вказано про його відмову від письмових пояснень.

Між тим, ОСОБА_1 04 березня 2020 року у своїх письмових поясненнях зазначав, що 03 березня 2020 року він з 09 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. зустрічався з депутатом Рівнеради від партії "Європейська солідарність" ОСОБА_3 у робочих питаннях, брав у нього інтерв`ю для партійного сайту, а також вони обговорювали його депутатський звіт. О 16 год. 30 хв. 03 березня 2020 року він знову зустрівся з ОСОБА_3 і продовжив роботу над інтерв`ю до 18 год. 00 хв.

Встановлено, що наказом Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" від 04 березня 2020 року №04-ос ОСОБА_1 звільнено з посади прес-секретаря за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП. Того ж дня позивач отримав копію наказу під особистий підпис.

Вважаючи, що його права на працю порушуються відповідачем, у квітні 2020 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі на посаді прес-секретаря та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, визнавши незаконним і скасувавши наказ "Про звільнення ОСОБА_1 за прогул" №04-ос від 04.03.2020, що виданий в.о. голови Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" ОСОБА_4; поновивши ОСОБА_1 на роботі на посаді прес-секретаря Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" та стягнувши із відповідача на користь позивача 84 804, 03 гривні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За правилами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість висновків суду щодо правової оцінки Акту про відсутність на роботі працівника від 03 березня 2020 року, то з ними колегія суддів погодитися не може. Так, показаннями свідків ОСОБА_3 в сукупності з Інформацією ПрАТ "Київстар" про те, чи знаходився абонент НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ( ОСОБА_1 ) з 09 год. 00 хв. до 10 год. 20 хв. і з 16 год. 00 до 18 год. 00 хв. в зоні дії однієї і тієї ж базової станції мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", об`єктивно і переконливо спростовуються аргументи заявника про відсутність позивача на роботі протягом часу з 09 год. 00 хв. до 10 год. 30 хв., адже абонемент о 10 год. 04 хв. 34 сек. мав вхідний дзвінок, що зафіксовано на станції по вулиці Д. Галицького, 19, у м. Рівне. Тобто цей дзвінок вказує про перебування ОСОБА_1 в межах робочого місця - по вулиці Д. Галицького, 19 . Про те, що позивач знаходився о 16 год. 24 хв. в офісі Територіальної організації ПП "Європейська солідарність" свідчить і оглянутий судом скріншот з його мобільного телефону, а також факт дзвінка ОСОБА_3 до ОСОБА_5 у цей час.

Згідно із ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість,: 1.) керує ходом судового процесу; 2.) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3.) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5.) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спростовуються правильністю висновків суду і твердження відповідача про неправильне застосування судом норм матеріального права, оскільки до спірних правовідносин застосовано саме ті норми закону, які їх регулюють.

Натомість заявник вважає, що є хибним висновок суду про відсутність правової підстави для розірвання трудового договору з ОСОБА_1 , позаяк його звільнено за наявності правової підстави та відповідно до вимог законодавства про працю, в т. ч. з додержанням положень п. 4 ст. 40, ст.ст. 139, 147, 1471 КЗпП України, роз`яснень пунктів 22, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни". Вказує, що роботодавцем обговорено та враховано обставини поважності причин відсутності на робочому місці понад три години, тобто норми ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України до застосування не підлягали.

Між тим, цим обставинам судом дано правильну і обґрунтовану правову оцінку та застосовано законодавство, яке належало застосувати при вирішенні справи.

Приходячи до переконання про залишення оскаржуваного рішення без змін, колегією суддів береться до уваги, що за правилами трудового законодавства, працівник вважається невинуватим доти, доки роботодавець не доведе, що він винен у невиконанні чи неналежному виконанні прийнятих на себе обов`язків. Презумпція невинуватості викликана тим, що працівник виконує свою роботу за договором з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а роботодавець зобов`язаний забезпечувати йому умови праці, необхідні для виконання, тоді як останній зобов`язаний своєчасно і точно їх виконувати.

Щоби поставити працівнику у вину невиконання чи неналежне виконання взятих на себе обов`язків і притягнути його до відповідальності, роботодавець повинен довести, що воно мало місце не внаслідок його неналежного керівництва і забезпечення необхідних умов праці, а через вину працівника. Презумпція невинуватості є заходом захисту трудового правовідношення, прав працівника від суб`єктивної оцінки його дій, поведінки з боку роботодавця і безпідставного притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 Конвенції міжнародної організації праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою України 4 лютого 1994 року, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві.

Однак Територіальною організацією ПП "Європейська солідарність" не спростовано доводів та вимог позивача про те, що він не вчиняв прогулу без поважних причин на роботі, що сукупно склало три години тридцять хвилин протягом робочого дня.

Отже, оспорюваний наказ є незаконним, що правильно встановлено судом попередньої інстанції, внаслідок чого працівник відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України підлягав поновленню на попередньо займаній посаді.

Щодо нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то судом обґрунтовано взято до уваги положення ч. 2 ст. 235 КЗпП України, ст. 27 Закону України "Про оплату праці" та постанову Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати".

Так, розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 склав 495, 93 гривні, про що вказувала відповідна довідка відповідача від 25.03.2020. Кількість робочих днів з період з 05 березня 2020 року по 10 листопада 2020 року становила 171 робочий день, а тому, помноживши ці дві величини (495, 93 гривні Х 171 робочий день) правильно одержано 84 804, 03 гривні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому сама по собі відсутність вказівки про утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів при виплаті середнього заробітку не є порушенням вимог закону, адже вирішуючи спір на підставі законів та інших нормативно-правових актів щодо оплати праці та враховуючи фактично відпрацьований час або період вимушеного прогулу, суд визначає, яка сума заробітку повинна бути нарахована і виплачена працівникові. Що стосується податку на прибуток підприємств та податку на доходи фізичних осіб, то відповідно до ст. 168.1 Податкового кодексу України обов`язок по нарахуванню та утриманню податків фізичних осіб із заробітку та інших видів оплати праці працівників покладається на роботодавця - податкового агента, який провадить ці виплати. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку визначену в статті 167 цього Кодексу (ст. 168.2 Податкового кодексу України).

Наведене дає підстави зробити висновок, що при виплаті працівникові стягнутої судом суми заробітку власник або уповноважений ним орган до проведення фактичної виплати зобов`язаний нарахувати податок і утримати його з цієї суми.

Те ж саме стосується і зборів до Пенсійного фонду України, які утримуються з працівника при виплаті заробітної плати (середнього заробітку).

З цих підстав обов`язок при ухваленні рішення вираховувати і утримувати суми податку і зборів на суди не покладається.

Решта доводів апеляційної скарги також визнаються необґрунтованими та з огляду на це колегією суддів відхиляються.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

У справі "Рябих проти Росії" (заява №52854/99, рішення від 24 липня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 § І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення мають використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою для залишення апеляційної скарги без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Рівненської територіальної організації Політичної партії "Європейська солідарність" - адвоката Самардак Катерини Володимирівни залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 06.04.2021

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

С.С.Шимків