Справа № 752/7990/13-ц
Провадження № 4-с/752/172/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

за участю секретаря Чабанюк І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Курило Вікторією Григорівною, про забезпечення позову у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця неправомірними, заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Ян Анатолійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (стягувач),

в с т а н о в и в:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 752/7990/13-ц за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця неправомірними, заінтересована особа -приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Я. А., товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») (стягувач).

05 квітня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Курило В. Г., про забезпечення позову у цивільній справі № 752/7990/13-ц, у якій заявник просить до набрання законної сили рішення у даній справі заборонити ТОВ «Вердикт Капітал» та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києва та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей право власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_2 , які є приватною власністю ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 вересня 2013 року у справі № 752/19358/13-ц позов банку було задоволено частково. З ОСОБА_1 стягнуто на користь ВАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором, що складається із суми поточної заборгованості за кредитом в розмірі 134 535,55 дол. США; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 40 597,21 дол. США; суми простроченої заборгованості за процентами за кредитом у розмірі 28 145,67 дол. США, суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 1 530 858,21 грн, суми пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом у розмірі 1 046 291,69 грн, суму 3% річних від простроченого кредиту в розмірі 23 445,18 грн, суму 3% річних від суми прострочених процентів за кредитом у розмірі 14 351,67 грн та суму судового збору в розмірі 3 441 грн.

04 квітня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва видано виконавчий лист про примусове стягнення з ОСОБА_1 вказаної заборгованості.

Термін пред`явлення до виконання даного виконавчого листа до 04 квітня 2016 року. Фактично на даний час немає ні виконавчого провадження, а ні сам виконавчий лист не може бути пред`явлений до виконання через пропуск відповідних строків.

У разі задоволення поданої скарги стягувач втратить право на опис та арешт майна, а відповідно і його реалізацію.

Так, 28 січня та 16 лютого 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Я. А. провів опис та арешт квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 , а 17 лютого 2021 року на адресу заявника направив вимогу приватного виконавця про те, щоб надати інформацію про місце перебування заставного майна (LEXUS RX 350 державний номер НОМЕР_1 ).

19 березня 2021 року представник боржника направив відповідь на вимогу приватного виконавця, в якій вказав на протиправність дій приватного виконавця та повідомив, що заставне майно можна описати в будь-який час, узгодивши це попередньо з боржником.

25 лютого 2021 року приватним виконавцем винесено дві постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання товариство з обмеженою відповідальністю «ОЦІНКА ПРЕМ1УС СТАНДАРТ» (далі - ТОВ «ОЦІНКА ГІРЕМІУС СТАНДАРТ») та доручено надати письмовий звіт з експертної оцінки описаного та арештованого майна, а саме, квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 .

У той же день, директор ТОВ «ОЦІНКА ПРЕМІУМ СТАНДАРТ» видав висновок про вартість об`єкта в сумі 1 202 837 грн, а саме, квартири АДРЕСА_1 .

Щодо оцінки квартири АДРЕСА_2 , то такої інформації в заявника немає. Разом з тим на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 опубліковано, що початкова вартість квартири АДРЕСА_2 складає 48 048,55 грн.

Заявник вважає, що дані постанови є незаконними, оскільки опис та арешт майна боржника було проведено 16 лютого 2021 року з грубим порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та інших нормативних актів.

Так, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП 64113270 від 16 лютого 2021 року, вимогу приватного виконавця від 17 лютого 2021 року, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для оцінки квартири АДРЕСА_1 від 25 лютого 2021 року, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для оцінки квартири АДРЕСА_2 від 03 березня 2021 року отримано одночасно.

Вважає, що не проведення суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання огляду (обстеження) об`єкта оцінки є істотним порушенням норм чинного законодавства та призвело до спотворення вартості об`єкта оцінки, а саме - значного заниження вартості квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

Також, приватний виконавець Маляр Я. А. порушив передбачені частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» строки повідомлення сторін про результати визначення вартості майна, які перевищують зазначені в законі строки на 17 днів, зокрема по вартості квартири АДРЕСА_1 отримано тільки 10 березня 2021 року.

Порушення приватного виконавця вбачається і в термінах між прийняттям постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому і висновком про вартість майна.

Вище викладе, на думку заявника, підтверджує і порушення прав ОСОБА_1 на оскарження постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, так як фактично приватний виконавець Маляр Я. А. своїми діями не дав можливості це зробити, не витримавши строк оскарження вказаного документа, навіть не дочекавшись повідомлення про вручення даної постанови боржнику, направивши ці дві квартири на реалізацію про, що свідчить інформація з сайту ДП «СЕТАМ».

Із інформації сайту ДП «СЕТАМ» публічні торги відбудуться по квартирі АДРЕСА_1 - 02 квітня 2021 року, а по квартирі АДРЕСА_2 - 29 березня 2021 року.

Не вжиття заходів забезпечення позову, на думку заявника, приведе до того, квартири, які належать позивачу будуть не законно відчужені третім особам.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Cуд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги на дії, рішення виконавця шляхом зупинення реалізації майна, оскільки згідно з положеннями норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавця.

У ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заявлені боржником заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій приватного виконавця, оскільки суд не має правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги, використовуючи інститут цивільного процесуального права - забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану адвокатом Курило Вікторією Григорівною, про забезпечення позову у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця неправомірними, заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Ян Анатолійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (стягувач).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06 квітня 2021 року.

Суддя І. А. Кахно