У Х В А Л А Справа № 932/2708/21

Провадження № 2-з/932/54/21

02 квітня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Куцевола В.В., ознайомившись з заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець Табінський Олег Володимирович та публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 01.04.2021 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

01.04.2021 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, у якій прохає зупинити стягнення за оспореним виконавчий написом.

Заяву позивача про забезпечення позову передано у моє провадження 02.04.2021 року.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Нормою ст. 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що фраза "судом, встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції, передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Беручи до уваги те, що позовна заява ОСОБА_1 цьому суду не підсудна, у зв`язку з чим ухвалою суду від 01.04.2021 року передана за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, приходжу до висновку про передання заяви позивача про забезпечення позову на розгляд Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27-31, 149-153, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову передати на розгляд Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол