КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/85/21
Провадження №2/319/84/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2021 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Гляня О.С.,
за участі секретаря судового засідання - Смокової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Більмак в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В січні 2021 р. представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 05.12.2011 р. між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, які викладені на сайті www.privatbank.ua. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.12.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт.
Посилаючись на ст.ст. 207, 526, 527, 530, 610, 617, 629, 634, 638, 639, 642, 1050, 1054 ЦК України, представник банку просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати.
Представник позивача Гребенюк О.С. (за довіреністю) у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України).
За змістом ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).
Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ «ПриватБанк» надав копію Анкети - Заяви від 05.12.2011 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», яка є складовою частиною кредитного договору та яку підписано позичальником, а також розрахунок заборгованості.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 підписував вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримував в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що вказана Анкета-Заява не містить відомостей про розмір відсотків, порядку користування кредитними коштами.
На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку».
Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цьому документі, зокрема щодо розміру відсотків у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.
А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 05.12.2011 р.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, порядку користування кредитними коштами, то в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками та за відсотками нарахованими на прострочений кредит суд вважає за необхідне відмовити.
Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141,259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 207, 626, 628, 638, 1054, 1055 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: О.С.Глянь