РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Джос І.Ю.,

справа № 333/907/20

провадження № 2/333/146/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач Запорізька міська рада

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з січня 2013 року вона постійно проживала разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач піклувалася про ОСОБА_4 через її хворобливий стан, також вони разом вели спільне господарство.

До січня 2013 року за адресою: АДРЕСА_2 позивач була зареєстрована з колишнім чоловіком ОСОБА_5 , шлюб із яким 27 липня 1996 року було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, кошти на її поховання надавала позивач. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки позивача проживала разом із ОСОБА_4 , вони вели спільне господарство, то вона вважає себе такою, що має право на спадкове майно як спадкоємець четвертої черги за законом. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 немає. За своє життя померлою заповіт складений не був.

Із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк після смерті ОСОБА_4 позивач звернулася до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л.С., проте постановою нотаріусу від 19 лютого 2020 року у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено.

На підставі викладеного позивач просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за нею право власності на вказане майно у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Відзив на позовну заяву

24 червня 2020 року до суду надійшов відзив, в якому вказано, що у процесі розгляду цивільної справи № 333/2673/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Запорізька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, були допитані свідки, які плуталися у своїх показах та не могли надати точної відповіді щодо дати смерті ОСОБА_4 та адреси фактичної її проживання з померлої (чи у квартині позивача чи у квартирі померлої, яка розташована у сусідньому під`їзді будинку). Позивачем не доведено факту проживання із померлою щонайменше п`ять років до її смерті. За вказаних обстави відповідач просить відмовити у позові повністю.

Додаткові пояснення на відзив

01 лютого 2020 року до суду надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких вказано, що твердження позивача про догляд за ОСОБА_4 не можуть бути взяті як доказ, оскільки в разі встановлення, що особа потребує постійного стороннього догляду та не здатна самостійно себе обслуговувати, особа, що здійснює догляд, отримує відповідну державну допомогу за це, проте позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження цього. Наданий позивачем акт спільного проживання з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 не може бути взятий до уваги як доказ, оскільки не відповідає встановленій формі.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року позовна заява залишена без руху, надано строк для усунення недоліків.

16 березня 2020 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

17 квітня 2020 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

На підставі розпорядження керівника Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2020 року було призначено повторний автоматизований розгляд справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2020 року справа була передана у провадження судді Дмитрієвої М.М.

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року справа прийнята у провадження судді Дмитрієвої М.М., призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

15 жовтня 2020 року ухвалою суду підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду, витребувано від приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л.С. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 114/2019 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , витребувано з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР відомості про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 , витребувано з ГУПФ України в Запорізькій області дані щодо розміру пенсії в період з 1 лютого 2014 року до 1 лютого 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витребувано з територіального органу ДФС у Запорізькій області дані про розмір доходів ОСОБА_1 період з 1 лютого 2014 року до 01 лютого 2019 року, витребувано з Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомості про сімейний стан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 01 лютого 2014 року до 01 лютого 2019 року, викликано у судове засідання свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У судовому засідання позивач та її представник адвокат Артеменка Є.А. надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили її задовольнити повністю.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечувала, просила у позові відмовити.

Установлені судом фактичні обставини у справі

У судовому засідання свідок ОСОБА_9 показала, проживає у АДРЕСА_4 . З ОСОБА_12 знайому з 1988 року, коли вони разом працювали в одному інституті, також вона була її сусідкою зверху. За життя ОСОБА_13 вона бачила, що вона проживає разом із ОСОБА_14 . Вони разом робили ремонт в якому вона їй допомагала, в квартирі ОСОБА_13 були речі ОСОБА_15 , коли вона йшла з роботи, то бачила ОСОБА_15 у домашньому одязі, яка готувала вдома у ОСОБА_13 їжу.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що проживає у АДРЕСА_5 . Обізнана, що з 2013 року ОСОБА_14 проживала разом із ОСОБА_12 . Неодноразово безпосередньо вона чула від ОСОБА_13 , що вона просила ОСОБА_15 не уходити до себе додому, оскільки вона боялася залишитися сама. Окрім цього, ОСОБА_16 близько 2-3 останніх років погано ходила, через що ОСОБА_14 їй постійно допомагала. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_13 був приблизно 1500-1600 грн., то ОСОБА_15 віддавала їй допомагала, віддавала частину своєї заробітної плати їй.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засідання показала, що проживає у кв. АДРЕСА_6 . ОСОБА_14 та ОСОБА_16 проживали разом, оскільки в ОСОБА_13 був діабет, через що ОСОБА_15 їй постійно допомагала. Неодноразово бачила, що ОСОБА_15 прибирала вдома у ОСОБА_13 , готувала їжу. Вдома у ОСОБА_13 були речі ОСОБА_15 . ОСОБА_17 займалася ОСОБА_15 , яка надала для цього кошти.

У свідоцтві № 17622 від 03 листопада 2000 року, виданому Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради зазначено, що кв. АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 . Квартира приватизована відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , шлюбі між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано 27 липня 1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

У довідці про причину смерті від 02 лютого 2019 року причиною смерті ОСОБА_4 вказано хронічну ішемічну хворобу серця.

У свідоцтві про поховання, виданому 02 лютого 2019 року КП «Спеціалізована ритуальна служба» вказано, що замовником поховання ОСОБА_4 є ОСОБА_10 .

З акту про фактичне місце проживання від 13 травня 2019 року, складеного ОСОБА_18 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_19 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично з січня 2013 року проживала з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_1 .

На підставі заяви ОСОБА_1 від 10 липня 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. було заведено спадкову справу № 114/2019 після смерті ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л.С. від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 через ненадання заявником документів, підтверджуючих до належності до кола спадкоємців четвертої черги.

За відомостями Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України, за період з першого кварталу 2014 року по перший квартал 2019 року розмір доходів ОСОБА_1 складає всього 333 432, 20 грн.

За відомостями Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя ГУПФ України в Запорізькій області, розмір пенсії ОСОБА_4 за період з січня 2014 року по січень 2019 року всього складає 79 456, 06 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року апеляційну скаргу Запорізької міської ради задоволено частково. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Запорізька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без задоволення.

Згідно із квитанціями про сплату житлово комунальних послуг за адресо АДРЕСА_2 за період з вересня 2018 року по квітень 2019 року всього сплачено витрати за надані житлово-комунальні послуги на загальну суму 6 031, 08 грн.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майї, для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про прав на спадщину осіб, які проживали із спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільно проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п. 37 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справи «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Стаття 392 ЦК не регулює правовідносин щодо самочинно збудованого нерухомого майна. Оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність.

Статтею 392 ЦПК України передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1218, 1261, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 265, 315, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2013 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_9 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення с

Строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 02 квітня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва