Номер провадження: 22-ц/813/4156/21
Номер справи місцевого суду: 503/2114/19
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

апелянт ОСОБА_1 ,

позивач ОСОБА_2 ,

відповідач Крутівська сільська рада Кодимського району Одеської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 06 лютого 2020 року у складі судді Сердюк Б.С.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Крутівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_3 , але своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску вважає поважною, вказуючи про те, що проживає за межами України, перебуває у важкому матеріальному становищі, тому не мала можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори та оплатити витрати на оформлення спадщини.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 06 лютого 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , яка не брала участь у розгляді справи, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з весни 2016 по 08.06.2018 апелянт здійснювала догляд за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , також здійснила її поховання за власні кошти. На випадок своєї смерті, ОСОБА_3 01.06.2018 здійснила розпорядження, яким заповіла все своє спадкове майно апелянту. Заповіт було посвідчено секретарем Петрівської сільради Кодимського району Одеської області. Скаржник вказує, що на протязі 6 місяців звернулася до нотаріуса з письмовою заявою про намір прийняти спадщину. Була заведена спадкова справа, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, так як не було подано оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно. На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, крім того, не прийняв до уваги, що у заповідача крім дочки, яка є позивачем у даній справі, є син ОСОБА_4 , який помер три роки тому ще за життя матері і у нього залишилося двоє дітей, які спадкоємцями за представленням та згідно зі ст. 1241 ЦК України, вони, незалежно від заповіту, мають право на обов`язкову частку у спадщині. Крім того, позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

23.03.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі позивача. В клопотанні позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Апелянт та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05.04.2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, а тому суд вважав за доцільне визначити позивачеві додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Однак апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на нормах матеріального права та фактичних обставинах справи, обставини, які суд вважав встановленими не доведені.

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 статті 1222, ч.1 статті 1220, ч.1 статті 1270 ЦК України).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (стаття 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 01.06.2018 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Петрівської сільської ради Кодимського району Одеської області, яким, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на, що вона буде мати право за законом, заповіла ОСОБА_1 (а.с.49).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_2 належним відповідачем визначила Крутівську сільську раду.

Однак, з листа-роз`яснення приватного нотаріуса Кодимського районного нотаріального округу Одеської області Бабушкіної О.В. щодо оформлення спадщини вбачається, що після померлої ОСОБА_3 , 07.12.2018 заведено спадкову справу № 67/2018. Та за зверненням ОСОБА_1 повідомлено нотаріусом про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, так як ОСОБА_1 не надано оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Отже, спадкоємець ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом, не була залучена до участі у розгляді даної справи.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції помилково не встановив коло усіх спадкоємців померлої та не залучив їх до розгляду позову у суді першій інстанції, у той час як позов спадкоємця за законом, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця за заповітом, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину і лише за відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За таких обставин, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція висловлена і у судовому рішенні Верховного Суду (ВС/КЦС у справі № 352/382/18 від 30 квітня 2020 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 06 лютого 2020 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Крутівської сільської ради Кодимського району Одеської областівідмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 05.04.2021.

Головуючий:

Судді: