Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/394/21
Провадження № 2/494/385/21
УХВАЛА
06.04.2021 р м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи №494/394/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з будинку, -
05.04.2021 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з будинку.
Ознайомившись із змістом позовної заяви та додатками до неї, суд доходить висновку, що заява не відповідає вимогам Цивільно-процесуального кодексу України з наступних підстав.
Згідно з ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Водночас, вказаним вимогам позовна заява не відповідає.
Позовна заява обґрунтована викладенням фактичних обставин справи з посиланням на відповідне діюче законодавство України, однак обставини справи не відповідають тим доказам, які надані в обґрунтування.
З доданого до позовної заяви листа ВДВС від 27.02.2020 року вбачається, що воно адресовано ОСОБА_2 про накладення державним виконавцем арешту, на майно в рамках виконавчого провадження, однак, про яке саме майно у вказаному листі не зазначається та яке відношення має ОСОБА_2 до вказаної позовної заяви.
Водночас, з наданих матеріалів позовної заяви не вбачається та відсутні посилання на докази з приводу чого був накладений арешт на нерухоме майно, не надано постанови про накладення арешту.
Адже відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачем у справі за позовом про зняття арешту з майна є або боржник, або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.
Слід зазначити , про те, що оскільки позивачем не ставиться питання про визнання права власності на арештоване майно та чи взагалі він має на нього право, а лише вимога про зняття з нього арешту, то належним відповідачем у даній справі є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно.
Також слід зазначити про те, що згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей15,16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Позивач по справ є ОСОБА_3 .
Водночас, згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаного будинку зазначено ОСОБА_4 .
Разом з цим, у відомостях з єдиного реєстру заборон вбачається, що згідно постанови №969 від 21.03.2003 року Березівським районним управлінням юстиції вчинений архівний запис тип обтяження: заборона на вказаний житловий об`єкт.
Однак, вказані обставини в обґрунтування позовної заяви не зазначаються та докази виконавчого провадження, в тому числі вищевказаної постанови №969 від 21.03.2003 року, якою заборонено відчужувати майно, позивачем не надано та чи взагалі робився запит на отримання нею таких документів саме ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог п.7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Як зазначено позивачем у позові , що у лютому 2020 року вона зверталась до Березівського міжрайонного відділу ДВС із заявою про зняття арешту із вищевказаного будинку (а.с.2), але останній рекомендовано звернутись до суду. Проте доказів того, що ОСОБА_1 зверталась до Березівського МВ ДВС у матеріалах справи відсутні та фактично не підтверджують обставини зазначені у позовній заяві.
У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 30 Закону про виконавче провадження.
Більш того, додані копії до позовної заяви (акт опису та виконавчий лист) є нечитабельними та у зв`язку з ненаданням копії постанови від 21.03.2003 року, яким накладено арешт, перевірити вищевказані обставини, суд не має можливості при відкритті або відмові у відкритті провадженні за вказаною позовною заявою.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, усуне недоліки, вказані в ухвалі, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно ч.2 ст. 185 ЦПК України «В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху…»
З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених судом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст, 175,185 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з будинку- залишити без руху.
Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.
Роз`яснити, що у разі якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар