Справа №339/42/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовомОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

05 лютого 2021 року ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_2 з позовною заявою та просить розірвати шлюб, укладений 05 червня 1993 року, оскільки він носить формальний характер.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейні відносини між ними погіршилися, на даний час відсутнє взаєморозуміння та повага,через різні погляди на сімейні відносини змінилося ставлення один до одного, вони віддалилися, стали чужими людьми і не можуть проживати разом, не мають спільних інтересів. В результаті чого між ними регулярно виникають спори, що приводить до конфлікту, неодноразово пробували примиритися та порозумітися між собою, однак це нічого не змінило і стосунки між ними не покращилися.

Тому немає наміру більше проживати у таких відносинах, діти є повнолітніми, шлюб між ними є лише формальним, особисті відносини тривалий час мають негативний характер та між ними відсутнє нормальне спілкування.

11 лютого 2021 року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін.

В судовому засіданні за клопотанням сторін постановлено проводити розгляд справи у закритому судовому засіданні щодо запобіганні розголошенню відомостей особистого життя, відповідно до ч.7 ст.7 ЦПК України.

Відповідач, заперечуючи доводам позивача щодо розірвання шлюбу, подав відзив на позов та вважає, що підстав для задоволення позову немає, оскільки їх шлюб триває близько 28 років, в якому народилось двоє прекрасних дочок, яких він любить і цінує і робивь все необхідне для їхнього щасливого життя. З невідомих причин, його дружина враз стала поводитися дуже дивно, вона переселилася від нього і стала жити окремо. Така поведінка його дружини є дуже дивною і найголовніше те, що незрозумілим є її походження, жодних підстав для цього він її не давав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 пояснила, що відносини з відповідачем погіршились з 2014 року, коли їй стало відомо про те, що чоловік проживає в м.Прага з іншою жінкою на ім`я ОСОБА_5 .

31 грудня 2020 року, коли чоловік приїхав з м. Праги, то між ними виник конфлікт, в ході якого він вдарив їх дочку, вони звернулися в поліцію та матеріали передані до суду з приводу насильства в сім"ї, що й стало останньою крапкою в їхніх стосунках.

Ніяких особистих стосунків з іншим чоловіком у неї за час шлюбу не було.

На даний час вона до відповідача, як чоловіка, немає ні поваги, ні любові, а є тільки негативні відносини.

Заслухавши вступне слово сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно вимог ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо розірвання шлюбу.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 05 червня 1993 року у виконавчому комітету Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №13 (а.с.8).

Від даного шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми.

Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пленум ВСУ у п.10 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11, роз`яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановив суд, сторони перебувають в неприязних стосунках з 2017 року, і з того часу вони не проживають разом, як подружжя, між ними немає почуття любові та поваги, тобто, тих основ, на яких утримується міцна сім"я.

Пояснення сторін відносно поведінки кожного ( коли кожен із них обвинувачує одне одного у зраді), їх поведінка в суді свідчать про відсутність у них поваги та почуття любові один до одного.

При цьому, доводи позивача про те, що її подальше спільне життя з відповідачем внаслідок непорозумінь та неприязних стосунків, що склалися між ними, буде суперечити її інтересам та інтересам їхніх дітей, заслуговують на увагу.

Відповідач, заперечуючи щодо розірвання шлюбу, не подав суду доказів того, що їхня сім`я не розпалася і збереження шлюбу є можливим. Його заперечення на позов суд розцінює, як відтермінування розірвання шлюбу, оскільки він не змозі змінити ситуацію, яка склалася у стосунках з позивачем, доводи якої були переконливими про те, що сім`ю зберегти неможливо.

Небажання збереження шлюбу, як на цьому наголошує відповідач у відзиві, не потребує доведенню відповідними доказами, оскільки це є правом особи припинити шлюбні відносини, а суд, розглядаючи такий спір, повинен лише встановити фактичні взаємини подружжя, причини подання позову, та інші обставини життя подружжя, і за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

До того ж, здійснення процедури примирення виявляється можливим за наявності бажання до цього обох сторін, які прикладають зусилля до збереження шлюбу.

Проте, як свідчать матеріали справи, позивач категорично не згодна на примирення та проживання в шлюбі, не бажає спілкуватися з відповідачем через побоювання застосування до неї фізичного та психологічного насилля, яке мало місце 31 грудня 2020 року та вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем не підтримує досить тривалий час, шлюб існує формально і суперечить її інтересам, чим висловила своє небажання зберегти цей шлюб.

На підтвердження факту вчинення відповідачем сімейного насильства, позивач надала повідомлення начальника Долинського ВП стосовно події, яка мале місце 31 грудня 2020 року про те, що на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та винесено йому тимчасовий заборонений припис заборони контактувати з нею, в будь який спосіб на 3 доби (а.с.33)

А з копії до госпітального клінічного протоколу від 01 січня 2021 року підтверджено, що ОСОБА_4 зверталася до лікарні з приводу головного болю, загальної слабкості, біль в шиї та грудної клітки через побої чоловіка. При обстеженні лікарем приймального відділення встановлено діагноз: забій шиї, грудної клітки, голови (а.с.31).

Слід зазначити, що незгода відповідача з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, і не може бути примушений до їх збереження.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судові витрати за клопотанням позивача залишити за нею.

На підставі наведеного, ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 05 червня 1993 року у виконавчому комітету Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №13 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишити за її бажанням прізвище " ОСОБА_4 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_4 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце реєстраціїАДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 -реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце реєстраціїАДРЕСА_1 .

Суддя О.С.Головенко