Справа № 182/352/21
Провадження № 2-др/182/3/21
У Х В А Л А

Іменем України

06.04.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 січня 2021 року і до досягнення дитини повноліття, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2021 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнуто з ОСОБА_3 , на користь держави судовий збір в сумі 227 грн. (двісті двадцять сім грн.) 00 коп.

05 квітня 2021 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № 20/12 від 28 грудня 2020 року від імені ОСОБА_2 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по даній справі, оскільки судом при винесенні судового наказу не було вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, хоча в прохальній частині дані вимоги заявницею були заявлені. Таким чином, представник заявниці просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності до поданих доказів.

Суддя, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1-3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України, в судовому наказі зазначаються сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Згідно із ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу зазначених норм права слід дійти висновку про те, що досудова підготовка та представництво в суді по даній справі, в розумінні ст.ст.133, 137 ЦПК України, не є судовими витратами.

Відповідно ч.3 ст.165 ЦПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суддя приходить до висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення по справі за заявою ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

На підставі викладеного та керуючись ст.1, 2, 3, 13, 43, 49, 76-81, 89, 133, 137, 141, ч.1 ст. 223, 229, 241, 246, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал