Справа № 309/2522/20
Провадження № 2/309/1432/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом

ОСОБА_1

до

Ізянської сілької ради, Хустської районної державної адміністрації

про визнання права власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ізянської сілької ради, Хустської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно .

Позовні вимоги вмотивовані тим , ОСОБА_1 , працювала на посаді вчителя математики в Ізянській ЗОШ І - III ст. з 15.08.1987 р. по 30.09.2010 р. що підтверджується довідкою №141 від 20.12.2019 р. виданою директором Ізянської ЗОШ І - III ступенів.

Ізянською сільською радою були затверджені списки членів господарства та соціальної сфери, які мають право на земельну частку (пай). При формуванні списків позивача безпідставно не було включено в дані списки, про що стало відомо під час звернення до Хустської РДА з приводу включення її в списки на право на земельну частку (пай) по Ізянській сільській раді та видачі сертифікату на право на земельну частку пай.

Внаслідок таких помилкових дій вона змушена звернутися до суду для захисту своїх інтересів та відновлення соціальної справедливості.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачам направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив.

На виконання ухвали суду представник відповідача Хустської РДА надіслано суду відзив у якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову .

У своєму відзиві відповідач зазначив, що у позовній заяві позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що її безпідставно не було включено в списки членів господарства. Згідно інформації, наданої відділом у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 20.08.2020 року № 14-7-0.29-627/113-20, ОСОБА_1 відсутня у списках пайовиків АТО „Нарцис, а також сертифікат на право на земельну часку (пай) на ім`я позивача не видавався. У зв`язку із вищенаведеним вважає, що вимоги, які викладені у позовній заяві є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню і просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Ізянської сільської ради надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посадо вчителя в Ізянській ЗОШ з 15.08.1987 р. по 30.10.2010 р.

Відповідно до п.7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» зазначено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормамиЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 2 Закону України від 05 червня 2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Відповідно до довідки № 142/3 від 21.08.2020 р. Хустської РДА та інформації відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 20.08.2020 року № 14-7-0.29-627/113-20, вбачається, що ОСОБА_1 у списках пайовиків АТО „Нарцис відсутня та сертифікат на право на земельну часку (пай) їй не видавався.

Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що позивач ОСОБА_1 , яка працювала у соціальній сфері зверталася до відповідачів із відповідним проханням щодо виділення їй земельної ділянки із земель резервного фонду, та їй було безпідставно відмолено у цьому , а тому суд вбачає про відсутність правових підстав для задоволення позову .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ізянської сілької ради, Хустської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 6 квітня 2021 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.