01 квітня 2021 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
при секретарі Добровчан К.Ю.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина та додаткових витрат на дитину, -
22 грудня 2020 року до Рівненського міського суду, діючи через свого представника адвоката Нікольченко Бориса Борисовича звернулась ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина та додаткових витрат на дитину.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав.
Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_5 , прізвище якого було змінено на ОСОБА_6 відповідно до відмітки у паспорті серії НОМЕР_1 про реєстрацію шлюбу 15.02.2003 року.
Згідно довідки №497 від 12.11.2020 року виданої Національним авіаційним університетом, ОСОБА_4 є студентом другого курсу, денного відділення, термін навчання за освітнім ступенем бакалавра з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року.
Згідно із ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Судом приймається до уваги те, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
З урахуванням вищевказаних обставин та того факту, що обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків у рівних частинах, суд вважає за доцільне визначити аліменти на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд вважає, що такий розмір аліментів на період навчання повнолітнього сина не призведе до суттєвого порушення майнового стану відповідача та буде справедливо визначеним розміром до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів, тому з відповідача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина у розмірі в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання до досягнення 23 річного віку.
Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає таке.
Згідно доказів, наданих позивачем, а саме договору на проведення Рефреакційної Терапії Рогівки (РТР), сину, ОСОБА_4 , проведено программу Рефреакційної Терапії, придбано терапевтичні лінзи ParagonCRT-100. Вартість зазначених лінз складає 9940,00 грн. відповідно до товарного чеку від 01.08.2018 р.
Також на підтвердження понесення додаткових витрат на утримання дитини позивачем надано суду копії договору № Д-149/ - лц від 01.09.2017р. та Д-149-лц від 01.09.2018р. Згідно даних договорів, ОСОБА_7 надано додаткові освітні послуги за програмою повної (базової) загальної середньої освіти з профільним навчанням, відповідно до програми ліцею.
На підтвердження надання зазначених послуг позивачем надано квитанції на загальну суму 10 616,00 грн.
Враховуючи, що участь у додаткових витратах батьки повинні брати у рівних частинах, відповідач зобов`язаний відшкодувати Ѕ понесених витрат на сина, що підтверджені належним чином. Загальний розмір понесених додаткових витрат становить 20 556,00 грн. Позивачем зазначено що, відповідач повинен відшкодувати 50% понесених витрат - 10 278 грн.
Дані витрати зумовлені станом здоров`я сина, а саме необхідність проведення певних медичних маніпуляцій для покращення зору, освітні послуги були необхідними для належної підготовки сина до навчання в Національному авіаційному університеті та розвитку його здібностей пов`язаних з вивченням математичних та технічних дисциплін.
Участь батьків у додаткових витратах на дитину регламентована статтею 185 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до якої, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
При цьому, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Додаткові витрати на дитину не є аліментами (коштами на утримання дитини). Додаткові витрати на дитину, - це витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Вказаний перелік особливих обставин не є вичерпним і встановлюється індивідуально у кожному конктретному випадку.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» для стягнення додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Додаткові витрати на дитину підлягають до сплати незалежно від вирішення питання про сплату аліментів на утримання дитини, відсутності вимог про сплату аліментів, припинення права на аліменти (в порядку визначеному ст. 190 СК України).
Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина та додаткових витрат на дитину- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання до досягнення 23 річного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Кучина