Провадження №2/592/268/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі: головуючого-судді Катрич О.М.,за участю секретаря - Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АКБ «Індустріалбанк», Регіональне відділення АКБ «Індустріалбанк» у м. Суми про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, та свої вимоги мотивує тим, що 12.12.2017 між ним та відповідачем в особі регіонального відділення АКБ «Індустріалбанк» у м. Суми було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_1 . Відповідно до умов вказаного договору відповідачем було відкрито на його ім`я картковий рахунок в українських гривнях та надано у користування платіжну картку VISA Cards: VISA DEBIT Classic (основна).

Умовами укладеного договору визначено заборону проведення відповідачем списання грошових коштів з розрахункового рахунку без розпорядження позивача, крім випадку втрати ним платіжної картки та звільнено відповідача від відповідальності в разі повідомлення позивачем пін коду виданої йому платіжної картки третім особам. На виконання умов укладеного між позивачем та відповідачем договору, останнім було видано платіжну картку № НОМЕР_2 . Ані банківську картку, ані пін-код до неї іншим особам позивач не передавав.

06.11.2020 приблизно в 14 год. 30 хв. на мобільний телефон позивача зателефонувала невідома особа та відрекомендувалася працівником служби безпеки ПАТ АКБ «Індустріал Банку». Після цього вказана особа запитала номер платіжної картки та повідомила, що вказаний номер необхідний їй для встановлення додаткової банківської безпеки від несанкціонованого зняття грошових коштів, інакше кошти на рахунку буде заблоковано. Не маючи змоги встановити особу яка зателефонувала, позивач поклав трубку. Після цього, на номер його мобільного телефону надійшло два sms повідомлення, в якому повідомлялося про те, що з розрахункового рахунку було двічі знято грошові кошти в розмірі 4954 грн. 00коп. та 3742 грн. 00 коп. відповідно.

Дізнавшись про вказані обставини, він усно звернувся до відповідача з проханням повернути грошові кошти, проте на своє звернення отримав відмову від співробітників відповідача, які порадили звернутися до поліції.

В той же день, 06.11.2020 року його дружина звернулася до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного зняття грошових коштів з картки позивача.

Вважає, що банком було безпідставно списано з його поточного рахунку грошові кошти.

Оскільки фактично звернувшись до банку в усній формі та до органів національної поліції із заявами про безпідставне списання грошових коштів від них відповідей не отримав протягом тривалого часу, 11.12.2020 року повторно, але вже письмово звернувся до відповідача з вимогою про повернення безпідставно списаних грошових коштів. На даний час відповіді не отримав.

Просить стягнути з ПАТ «Індустріалбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані грошові кошти з карткового рахунку в сумі 8696 грн. 00 коп. та понесені судові витрати.

Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав відзив (а.с. 27-29), в якому зазначає, що згідно вимоги позивача від 11.12.2020р. щодо відмови від проведення операцій з використанням платіжної картки АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» № НОМЕР_2 , то у цій вимозі операції здійснювались в мережі Internet, за допомогою платіжного сервісу переказу грошей з картки на картку. Кінцевий одержувач грошей - користувач платіжної картки НОМЕР_3 емітентом якої є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Операції, на які вказує позивач, супроводжувались з використанням реквізитів банківської платіжної картки № НОМЕР_2 (номеру картки, строку дії, та секретного коду CVV2, відомого тільки користувачу і розташованому на зворотній стороні картки). Зазначені операції здійснювались відповідно до вимог міжнародної платіжної системи VISA International, підстави для оскарження операцій згідно правил міжнародної платіжної системи відсутні. Крім того, позивачем не була підключена послуга «GSM banking». В ході проведення перевірки фактів викладених у позовній заяві, були прослухані телефонні дзвінки до Служби клієнтської підтримки АКБ «ШДУСТРІАЛБАНК» (далі - СКП), щодо дій з платіжною карткою НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_1 , і встановлено наступне:

- 11.2020 до ОСОБА_2 із проханням заблокувати картку ОСОБА_1 через підозру на шахрайські дії. Також у розмові приймав участь чоловік, який назвався ОСОБА_1 , але не пройшов ідентифікацію (не повідомив пароль ідентифікатор). Картка була тимчасово призупинена 06.11.2020 у 14:35:33.

- 11.2020 у 15:27:45 до СКП звернулася особа, яка назвалася ОСОБА_1 та повідомила усі необхідні дані для ідентифікації ОСОБА_1 як клієнта (у тому числі і пароль ідентифікатор). За вимогою даної особи картка була розблокована, та були зняті ліміти та обмеження по операціям з використанням картки в мережі Internet. Далі від цієї ж особи був ще один дзвінок, в якому особа, яка звернулася до СКП, знову пройшла повну ідентифікацію, та отримала інформацію щодо коду підтвердження операцій для здійснення переказів коштів з картки на картку в мережі Internet.

- 11.2020 у 18:45:41 до СКП звернулася особа, яка назвалася ОСОБА_1 , пройшла ідентифікацію та повідомила про відмову від операцій, які були зроблені у проміжок часу 15:34:43 - 15:38:13. Внаслідок останнього звернення картка знову була тимчасово призупинена. Вказані спірні операції були здійснені позивачем до повідомлення відповідача про необхідність блокування картки.

Враховуючи вищевикладене, підстави для повернення коштів на картковий рахунок позивача відсутні, а тому в задоволенні позову просить відмовити. (а.с. 27-29)

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач не зазначив точної дати, коли відбулися всі ці події. Відповідно до наданого ним листа на письмове звернення з цього приводу всі вищевикладені події відбулися 06.11.2020, тобто в один день. Крім того, всі операції по протиправному списанню з карткового рахунку грошових коштів (заробітної плати) були здійснені за допомогою не платіжної картки, а телефону. Платіжну картку він не втрачав. Як саме відповідач встановив особу, що телефонувала, не повідомляє з огляду на те, що зателефонувати могла будь - яка особа та пройти відповідну ідентифікацію. Жодного документа що посвідчує особу чи самої платіжної картки особа не надала. Відповідач фактично визнає ту обставину, що годиною раніше йому зателефонувала також невідома особа та повідомила що з платіжною карткою проводяться шахрайські дії. Тобто, будучи завчасно попередженим та володіючи інформацією щодо вчинення відносно карткового рахунку шахрайських дій відповідач не вжив жодних заходів щодо попередження вищевказаних дій. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 39-40)

Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази сторонами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, 12.12.2017 між позивачем та відповідачем в особі регіонального відділення АКБ «Індустріалбанк» у м. Суми було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Відповідно до умов вказаного договору відповідачем було відкрито на ім`я ОСОБА_1 картковий рахунок в українських гривнях та надано у користування платіжну картку VISA Cards: VISA DEBIT Classic (основна).

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору відповідач відкриває та здійснює обслуговування карткового рахунку відповідно до законодавства України, Правил та Договору.

Згідно з п. 2.2. Договору клієнт доручає, а банк бере на себе зобов`язання списувати з кореспондентського рахунку суму всіх операцій, виконаних із використанням картки, а також суму всіх зобов`язань відповідно до Договору. При цьому будь - яке списання з кореспондентського рахунку вважається виконаним Банком правомірно, якщо тільки це списання здійснене за вимогою особи , що здійснює розрахунки по операціях із картками або за вимогою самого банку.

Пунктом 2.5 Договору визначено, що банк не відповідає за стан кореспондентського рахунку у випадку втрати (викрадення) картки (ПІН Коду), якщо клієнт не сповістив про це банк.

Умовами укладеного договору визначено заборону проведення відповідачем списання грошових коштів з розрахункового рахунку без розпорядження позивача, крім випадку втрати ним платіжної картки та звільнено відповідача від відповідальності в разі повідомлення пін коду виданої йому платіжної картки третім особам. На виконання умов укладеного між мною та відповідачем договору, останнім було видано ОСОБА_1 платіжну картку № НОМЕР_2 (а.с. 10).

06.11.2020 з рахунку відповідача відбулося списання коштів на рахунок платіжної картки НОМЕР_3 , емітентом якої є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Операції, на які вказує позивач, супроводжувались з використанням реквізитів банківської платіжної картки № НОМЕР_2 (номеру картки, строку дії, та секретного коду CVV2, відомого тільки користувачу і розташованому на зворотній стороні картки). Зазначені операції здійснювались відповідно до вимог міжнародної платіжної системи VISA International

В той же день, 06.11.2020 року дружина позивача- ОСОБА_3 звернулася до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного зняття грошових коштів з картки позивача (а.с. 12).

11.12.2020 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою про повернення безпідставно списаних ним грошових коштів. (а.с.12)

У відповідності до вимог п. 14.12. ст. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно постанови НБУ "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів" від 05.11.2014 № 705 (розділ IV п. 1 -4) /далі - Постанова №705/:

«1. Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Емітент має право передати електронний платіжний засіб, емітований на ім`я користувача, довіреній особі або представнику користувача.

Представник користувача має право отримати електронний платіжний засіб за довіреністю, що видана користувачем та посвідчена в установленому законодавством порядку. У такому разі емітент не несе відповідальності за проведення операцій з використанням такого електронного платіжного засобу, виданого представнику за довіреністю.

Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

2. Емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу.

Емітент під час видачі електронного платіжного засобу зобов`язаний проінформувати держателя про можливість або неможливість зміни ПІНу. Перша зміна ПІНу здійснюється безкоштовно.

Емітент має право передати електронний платіжний засіб держателю або представнику користувача через агента.

3. Банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором:

1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу;

2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; .

3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку.

4) Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

4. Користувач відповідно до умов договору зобов`язаний надати банку інформацію для здійснення контактів з ним, а банк зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом дії договору.»

Операції, на які вказує позивач, супроводжувались з використанням реквізитів банківської платіжної картки № НОМЕР_2 (номеру картки, строку дії, та секретного коду CVV2, відомого тільки користувачу і розташованому на зворотній стороні картки). Відповідно до п. 6. розділу IV Постанови №705:

«Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів».

Статтею 1071 ЦК України визначено підстави списання грошових коштів з рахунку клієнта. Так, за загальним правилом, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження, (ч. 1 ст. 1071 ЦК України).

Тобто, тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк в свою чергу зобов`язаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунку клієнта, фінустанова повинна нести відповідальність.

Частиною 2 ст. 1071 ЦК України встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження.

Так, відповідачем надано диск (а.с.37), з якого убачається телефонні дзвінки та розмови, зазначені представником у відзиві на позовну заяву. Вказані спірні операції були здійснені до повідомлення відповідача про необхідність блокування картки, а позивачем не доведено факту списання грошових коштів з його рахунку саме працівниками банку, згідно п.п. 2.2. Заяви-договору від 12.12.2017 року обов`язок доказування незаконності або необгрунтованості списання з КР лежить на клієнті. Також, достовірно невідомо з якими особами мав телефонну розмову ОСОБА_1 (чи то працівники служби безпеки банку, чи то шахраї) і що саме під час цієї розмови він говорив і які дані про картковий рахунок називав, оскільки саме після цих розмов позивача з невідомими і були списані кошти, після чого він вже звернувся до банку. Тому відсутні будь- які правові підстави для задоволення позову, згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позивачем на надано достатньо та беззаперечно доказів на підтвердження своїх вимог .

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич