Єдиний унікальний номер 229/2596/19
Номер провадження 2-др/229/3/21
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
31 березня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області
у складі:
головуючого судді Гонтар А.Л.,
при секретареві Білик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільної справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
рішенням Дружківського міського суду Донецької області №229/2596/19, провадження №2/229/171/2021 від 16 лютого 2021 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю.

За вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

01 березня 2021 року до Дружківського міського суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (а.с.241).

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтував наступним.

У відповіді позивача на відзив відповідача від 20 жовтня 2020 року він заявив про намір стягнути витрати пов`язані із розглядом справи. У зв`язку з цим він просить стягнути з відповідача на його користь витрати понесені на правову допомогу у розмірі 67200 грн.

В судове засідання позивач, представник позивача та відповідач не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду заяви не надали.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Пунктом 3 частиною 1 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вибачається із позовної заяви позивача він просив стягнути з відповідача на його користь заборговану суму позики 300000 грн. та судові витрати, судові витрати складаються із судового збору у сумі 3000 грн. за подачу позовної заяви та 384,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову та витрати на банківську комісію 53, 84 грн. (а.с.3).

Відповідно до резолютивної частини рішення Дружківського міського суду від 16 лютого 2021 року з відповідача на користь позивача було стягнуто судові витрати за подачу позовних вимог у сумі 3000 грн., судовий збір у сумі 384, 20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову стягнуто не було (а.с. 234-238).

Суд, вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, треба стягнути з відповідача на користь позивача також судові витрати у сумі 384, 20 грн. за подачу заяви про забезпеченя позову, оскільки вони документально підтверджені відповідною квитанцією (а.с.11).

Що стосуєтся стягнення витрат на банківську комісію у сумі 53,84 грн., то в цій частині треба позивачу відмовити.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Визначені ЦПК види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК.

Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.Згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Вжитий у ст. 133 ЦПК України термін "інших процесуальних дій" стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.

Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.

Разом з цим, комісія банку за сплату судового збору не відносяться до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки ЦПК України не передбачає їх відшкодування.

Водночас, заявлені ОСОБА_1 вимоги про відшкодування понесених ним витрат на оплату судового збору в розмірі 53,84 грн. (комісія Банку) задоволенню не підлягають, оскільки зазначені витрати позивача, не належать до судових витрат, передбачених ст. 133 ЦПК України.

Щодо стягнення позивачем судових витрат на правову допомогу, суд, зазначає наступне

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 3,4,8 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні на користь якої ухвалене рішення.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Судом встановлено, що допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Тукманом Євгеном Григоровичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 21 жовтня 2019 року № 000712) на підставі договору від 26 грудня 2019 року б/н, відповідно до якого адвокатом надаються такі види правової допомоги: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів клієнта в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, організаціях будь-якої форми власності, перед фізичними та юридичними особами (а.с.243).

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 22 лютого 2021 року до договору про надання правової допомоги від 26 грудня 2019 року загальна тривалість часу, протягом якого здійснювалася правова допомога клієнту у формі надання послуг, становить 21 годину, загальна вартість наданих послуг - 67 200 грн. (а.с.245)

Оплата наданих послуг підтверджується прибутковим касовим ордером від 22 лютого 2021 року № 2-22-02/21 (а.с.244).

Зменшуючи розмір витрат, пов`язаних із наданням позивачу професійної правничої допомоги, суд дійшов висновку, що за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат буде сума 3200 грн.

Такий висновок суду обґрунтовано наступним.

Частинами першою та другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Таку позицію було викладено у Постанові Великої палати Верховного Суду по справі № 904/4494/18 провадження № 12-110гс19 від 12 листопада 2019 року .

В позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтований) розрахунок понесених судових витрат у зв`язку із розглядом справи за даним позовом складається із судового збору в розмірі 3000 грн. за подання позову, 384, 20 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову та 13,84 грн. і 40 грн. банківської комісії за здійснення даних платежів (а.с.3).

Частиною 4 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У відповіді на відзив від 28 жовтня 2020 року позивач вказав, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат у зв`язку із розглядом справи за даним позовом складається із судового збору та 700000 грн. витрат на правничну допомогу (а.с.186).

Судом встановлено наступне.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Дружківського міського суду 04 травня 2019 року,(а.с.2-3).

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому він взагалі не зазначав, що у розгляді справи буде брати участь його представник та взагалі, що він уклав договір про надання правової допомоги (а.с.29,34,45).

Заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 05 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено повністю (а.с. 48-53).

Договір про надання правової допомоги укладено ОСОБА_1 з адвокатом Тукманом Є.Г. 26 грудня 2019 року, тобто вже після винесення по справі заочного рішення суду (а.с.243).

24 липня 2020 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області с заявою про перегляд заочного рішення від 05 серпня 2019 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (а.с.72).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04 вересня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Призначено проведення підготовчого засідання на 02 жовтня 2020 року (а.с.163-164).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2020 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду на 07 грудня 2020 року.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 07 грудня 2020 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено та вирішено витребувати у позивача оригінал боргової розписки, наданої ОСОБА_2 від 01 березня 2017 року на 100000,00 грн. та оригінал боргової розписки від 17 березня 2017 року на 200000,00 грн. (а.с.196-197).

28 жовтня 2020 року позивач подав суду відповідь на відзив, де зазначив, про попередні витрати на адвоката у сумі 70000 грн., але у відповіді також не має ніяких вказівок на те, що у розгляді справи буде брати участь його представник, хоча договір з адвокатом вже було укладено, виходячі із дати договору (а.с.186)

Позивач надав заяви про розгляд справи у його відсутності, також не заявляючи клопотання, про допуск до участі у справі свого представника - адвоката Тукмана Є.Г.

І лише в заяві від 17 грудня 2020 року про відкладення розгляду справи зазначено відомості про наявність представника у позивача (а.с.203).

Як вибачається із матеріалов цивільного провадження, ні позивач, ні адвокат позивача, ОСОБА_3 , не брали участі у судовому розгляді справи. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, адвокат взагалі таку заяву не подавав, оскільки питання про його допуск до участі у справі не вирішувався.

16 лютого 2021 року, під час находження судді у нарадчій кімнаті по даній справі, до суду надійшла заява представника позивача адвоката Тукмана Є.Г. про відвід судді, з підстав того, що суддя скасувала заочне рішення та витребувала оригінали розписок (а.с.223).

Таким чином, процесуальні дії адвоката по даній справі обмежилися подачею однієй заяви про відвід.

В акті приймання-передачі наданих послуг від 22 лютого 2021 року зазначено про здійснення особистого прийому Клієнта з питання надання консультацій про положення чинного законодавства, зокрема статей 11, 525, 526, 610, 612, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 10 Цивільного кодексу України, в аспекті захисту позиції Клієнта, - дії у формі окремої позасудовбї процедури загальною тривалістю 3 години ( з урахуванням того, що було винесено заочне рішення Дружківського міського суду від 05 серпня 2019 року, позовні вимоги яким задоволено та у тексті рішення, усі правові підстави зазначені).

Збір та опрацювання документальних матеріалів на захист позиції Клієнта, зокрема, але виключно: рішення суду від 05 серпня 2019 року (3 аркуша рішення суду, було надіслано позивачу та отримано ним 16 жовтня 2019 року а.с.60), розписки від 01 березня 2017 року на суму 100000 грн., розписки від 17 березня 2016 року на суму 200000,00гривень, заяви відповідача від 23 липня 2020 року про перегляд заочного рішення по справі №229/2596/19, ухвали від 04 вересня 2020 року по справі №229/2596/1, відзиву відповідача від 23 вересня 2020 року по справі №229/2596/19, ухвали від 07 грудня 2020 року по справі №229/2596/1, рішення від 16 лютого 2021 року по справі №229/2596/19 (разом 11 аркушів), - дії у формі окремої позасудової процедури загально тривалістю 7 годин.

Розроблення, структуризація та складання процесуальних документів на захист позиції клієнта: заяви від 26 грудня 2019 по справі №229/2596/19, заперечення від 31 серпня 2020 по справі №229/2596/1, відповіді від 20 жовтня 2020 на відзив відповідача по справі №229/2596/19, заяви від 17 грудня 2020 року по справі №229/2596/19, заяви від 24 грудня 2020 по справі №229/2596/19, заяви від 02 лютого 2021 по справі №229/2596/1, заяви від 22 лютого 2021 (у тому числі подання цих документів на підпис Клієнту), - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 9 годин (мова їде про заяви про відкладання розгляду справи усього 7 аркушів).

Надання Клієнту роз`яснень зі спірних правовідносин щодо захисту позиції Клієнта в аспекті правозастосовчої практики в аналогічних справах - дії у «формі окремої позасудової процедурі загальною тривалістю 2 години (з урахуванням винесеного рішення суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі).

Враховуючи складність справи, виконані Адвокатом рсоботи (надані послуги), час, витрачений на це Адвокатом, обсяг наданих Адвокатом послуг та виконаних робіт, майновий стан Клієнта, а також важливе значення справи для Клієнта- сторони дійшли згоди про оплату наданих Адвокате послуг.

Підписанням даного Акту, Сторони погоджують, що загальна тривалість часу, протягові якого здійснювалася правова допомога Клієнту у формі надання послуг становить 21 година.

Вартість 1 години роботи Адвоката становить 3200,00 грн., відповідно до п. 4.2. Договору.

Розрахунок вартості наданих Адвокатом послуг здійснено наступним чином: 21 година х3200 грн.= 67200 грн. (а.с.245).

Але, як вибачається із відповідного акту, в ньому навіть на зазначені дати, коли надавалися послуги, усі заяви позивача, які надходили до суду, крім двох останніх, не вказують на наявність у позивача представника адвоката.

Суд, вважає, що зазначена тривалість наданих послуг (21 година) є безпідставною з огляду на предмет спору у справі незначної складності, наявності заочного рішеня суду про задоволення позовних вимог до укладення договору на правову допомогу та кількості доказів, крім двох арккушів розписок, стороною позивача не надано жодних доказів.

З наданого позивачем акта приймання-передачі наданих послуг вбачається, що такі послуги, як та складання процесуальних документів на захист позиції клієнта: заяви від 26 грудня 2019 по справі №229/2596/19, заперечення від 31 серпня 2020 по справі №229/2596/1, відповіді від 20 жовтня 2020 на відзив відповідача по справі №229/2596/19, заяви від 17 грудня 2020 року по справі №229/2596/19, заяви від 24 грудня 2020 по справі №229/2596/19, заяви від 02 лютого 2021 по справі №229/2596/1, заяви від 22 лютого 2021 (у тому числі подання цих документів на підпис Клієнту), - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 9 годин , однак з матеріалів справи вбачається, що мова їде про заяви про відкладання розгляду справи усього 7 аркушів, до суду подано незначну кількість копій документів, що також свідчить про те, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу загальною тривалістю 21 годин є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

Згідно з пунктом 4.2 договору про надання правничої допомоги б/н від 26 грудня 2019 року, укладених адвокатом Тукманом Євгеном Григоровичем та ОСОБА_1 відповідно, за надання правничої допомоги за договором довіритель оплачує адвокату гонорар за фактично виконану роботу виходячи з погодинної оплати в розмірі 3200 грн за кожну годину наданої правової допомоги. Під час визначення розміру гонорару сторони враховують складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші суттєві обставини. Гонорар за цим договором є розумним і враховує витрачений адвокатом час для виконання доручення. Укладення цього договору не пов`язано зі збігом тяжких життєвих обставин.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (аналіз заяв, відзиву, аналіз судової практики), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи (підготовка відповіді на відзив), критерію необхідності подання відповіді на відзив, заяви про відвід, своєчасність її подання та підстави та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 200 грн.

Керуючись ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №2/229/171/2021 від 16 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. та витрати на правничну допомогу у сумі 3200 (три тисячі двісті) грн.

В частині стягнення банківської комісії у сумі 53,84 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 64000 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення надруковано та підписано у нарадчій кімнаті 31 березня 2021 року

Суддя: А. Л. Гонтар