Справа № 361/5228/21
Провадження № 2/361/3035/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретарів Бас Я.В., Латчук Д.Р.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідача Гамолі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив суд:

-стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 - 45000 гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої працівниками Національної поліції України;

-стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 3100 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

-стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 12 000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Свій позов обґрунтовував тим, що 20 січня 2021 року о 10:15 по АДРЕСА_1 складено адміністративний протокол серії ДПР №475312 щодо ОСОБА_1 про порушення правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно зазначеного протоколу вбачається, що газоаналізатор перевірки на стан алкогольного сп`яніння позивача видав результат 0,36 проміле, що вказує на перевищення допустимої концентрації алкоголю в крові водія, та є відповідно адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/848/21 від 19 квітня 2021 року провадження закрито за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яка набрала законної сили 30 квітня 2021 року.

Незаконність дій працівників поліції полягала саме в грубому порушенні правил експлуатації газоаналізатора, що призвело до видачі ним недостовірного результату ?чеку?, тобто сфальсифікованого доказу, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, і який разом з матеріалами було передано до суду, яким відповідно відкрито провадження у справі про адміністративне правопорушення. Протокол - це офіційний документ, оформлений уповноваженою особою про вчинене діяння, що містить ознаки правопорушення, передбаченого КупАП і саме на підставі даних цього протоколу суд розглядає справу по суті викладеного в ньому обвинувачення.

ОСОБА_1 вважає, що діями працівників правоохоронних органів при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, направленні матеріалів адміністративного правопорушення до суду, тобто притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності при відсутності в його діях складу власне адміністративного правопорушення завдало йому шкоду, яка підлягає компенсації виходячи з наступного.

Зазначеними діями працівників поліції позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосовувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відповідно до Закону України ?Про державний бюджет на 2021? рік мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2021 року встановлена на рівні 6000 гривень.

Законодавством України передбачено компенсацію особі, яка зазнала фінансових і моральних втрат через незаконні дії державних органів чи їх посадових осіб, а саме: фактичні матеріальні втрати, витрати на правову (правничу, юридичну допомогу) та моральну шкоду.

При оціненні розміру моральної шкоди ОСОБА_1 керується принципом розумності, виваженості та справедливості. Так, більше 3 місяців (з 20.01.2021 року по 30.04.2021 року) при незаконному притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазнав моральних страждань.

Позивач з моменту його зупинки працівниками поліції був підданий незаконній підозрі перебування в стані алкогольного сп`яніння. Як встановлено судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення температура навколишнього середовища була більше 20 градусів морозу, при цьому у ОСОБА_1 наявна алергічна реакція на холод, а тому його обличчя було надчервоним, а очі сльозилися. Вважає, що за таких обставин дії поліції за відсутності інших ознак алкогольною сп`яніння, принижували честь і гідність ОСОБА_1 , завдаючи таким чином йому моральної шкоди.

В подальшому перебування під судом ОСОБА_1 до ухвалення постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення продовжувало завдавати йому щоденної шкоди.

Так, ОСОБА_1 дотримується здорового способу життя, алкогольні напої практично не вживає, а тим більше завжди керує транспортними засобами лише в тверезому стані та хорошому самопочутті.

Проте передача органом Нацполіції протоколу про адміністративне правопорушення та супровідних матеріалів до суду, відкриття судом адміністративного провадження протиставила ОСОБА_1 суспільству, тобто невизначеному колу осіб, у вигляді того, що ОСОБА_1 грубо порушує правила дорожнього руху і дозволяє собі нетверезе керування. ОСОБА_1 є директором ТОВ ?Абсолют Девелопмент?, а тому назаконне його притягнення до адміністративної відповідальності також негативно вплинуло на авторитет та репутацію ОСОБА_1 в очах підлеглих, партнерів та контрагентів, що додатково завдало останньому моральних страждань. Наразі після закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 докладає значних зусиль для відновлення та організації свого життя, налагодження відносин з рідними, знайомими та колегами, адже, суспільство виправдано разюче негативно ставиться до нетверезого водіння, оскільки це створює небезпеку для життя і здоров`я невизначеної кількості осіб. Тому логічно, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримував зневажливе ставлення через притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Законодавством встановлено, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (ст. 13 Закону). Тобто державою встановлено мінімальне гарантоване відшкодування за час перебування під судом і слідством, втім за умов належного доведення дана сума може бути збільшена. ОСОБА_1 піддавався переслідуванню органу НП України та суду загалом більше 3 місяців, а тому розмір завданої йому моральної шкоди не може бути меншим, ніж 18000 гривень (6000 *3=18 000 грн.).

Втім позивач, враховуючи вищезазначені обґрунтування, вважає, що йому завдана моральна шкода у розмірі 45 000 грн. Обґрунтовуючи такий розмір моральної шкоди просить суд звернути увагу на те, що моральна шкода, внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності носить комплексний характер:

-приниження його честі та гідності при зупинці і підозрі на стан алкогольного сп`яніння (в той час, як ОСОБА_1 був тверезим), постановою суду встановлено, що працівниками поліції не надано належних та дорустимих доказів, які з вірогідністю надавали б можливість стверджувати про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-здійснення тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції з грубим порушенням правил експлуатації газоаналізатора і використання його результатів як ніби-то достовірних в подальшому як доказу наявності стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та направлення справи до суду;

- ОСОБА_1 має авторитетну посаду директора ТОВ ?Абсолют Девелопмент?, а тому протиставлення його як керівника діючої юридичної особи призвело до втрати авторитету, ділової репутації серед колег, підлеглих та інших осіб;

-ускладнений пошук та укладення договору про надання правової допомоги із адвокатом для здійснення захисту в справі про адміністративне правопорушення адже далеко не всі адвокати взагалі ведуть практику за ч.1 ст. 130 КУпАП з власних міркувань;

-внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальност ОСОБА_1 перебував в постійному стресі, адже сам факт існування адміністративного провадження пригнічує моральний стан будь-якої особи, вселяє зневіру до органів правоохоронної системи та правової держави загалом;

-весь період з 20.01.2021 року по 30.04.2021 року ОСОБА_1 мав тимчасовий талон замість постійного посвідчення водія, а тому в подальшому для того, аби обміняти ці документи після набрання постановою законної сили позивач витрачав свій час на приїзд до відповідного органу, проведення часу в черзі тощо, що додатково спричиняло моральну шкоду. Адже у випадку відсутності незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення йому б не довелося здійснювати ці всі дії, а на власний розсуд використовувати свій час.

Для розрахунку розміру моральної шкоди в розмірі 45000 гривень позивач вважає необхідним взяти до уваги його офіційну заробітну плату. Так, згідно довідки ТОВ ?Абсолют Девелопмент? офіційна заробітна плата ОСОБА_1 становить 18000 грн. А тому вважає, що враховуючи значну комплексну моральну шкоду завдану незаконними діями працівників поліції, її розмір варто разраховувати виходячи із більшої, аніж мінімальна, заробітна плата, а саме: 15 000 гривень. Виходячи з вищезазначеного загалом моральна шкода ОСОБА_1 завдана і підлягає стягненню в розмірі: 45 000 грн. (15000 грн. *3).

Так, після складення протоколу про адміністративне правопорушення автомобіль, яким керував ОСОБА_1 до зупинки працівниками поліції: ЗАЗ ?Ланос? ДНЗ НОМЕР_1 підлягав евакуації та подальшому платному зберіганню.

Відповідно до товарного чеку № 0129 від 25.01.2021 року ОСОБА_1 оплатив 3 100 грн. за транспортування та зберігання зазначеного транспортного засобу.

Для належного захисту своїх прав та інтересів, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги від 23.02.2021 року № 81 з Адвокатським бюро ?Яремчук і партнери?. Повний супровід справи про адміністративне правопорушення було здійснено адвокатом Яремчуком Р.Л., зокрема: розробка та затвердження правової позиції, направлено ряд адвокатських запитів для збору доказів, оформлено та подано ряд процесуальних документів для захисту клієнта. Позивачем понесено фактичні витрати на оплату послуг АБ ?Яремчук і партнери? в сумі 12 000 гривень, що підтверджується квитанцією, меморіальним ордером.

18 червня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 06 жовтня 2021 року.

03 серпня 2021 року представник ГУНП в Київській області подав відзив на позовну заяву, в якій послався на те, шо 20 січня 2021 року поліцейським СРПП Броварського ВП ГУНП в Київській області було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про порушення правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2021 року в справі № 361/842/21 постановлено: провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Встановлення судом факту бездіяльності працівниками поліції у постанові суду не зазначено.

До позовної заяви не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння позивачу сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, а саме з боку відповідача, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань.

Враховуючи те, що позивач не навів міркувань, з яких він виходив, визнаючи розмір завданої моральної шкоди у сумі 45000 грн., а також обґрунтував існування причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправним на його думку діянням, не надавши підтвердження погіршення стану здоров`я та інших негативних наслідків, викликаних неправомірними діями або бездіяльністю органу досудового розслідування на думку позивача, вважають, що вимоги позовної заяви є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач звертає увагу суду, що позивач просить стягнути кошти за правову допомогу, яку він поніс внаслідок розгляду адміністративної справи 361/858/21, проте в межах адміністративної справи заяви про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги подано не було, тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

10 серпня 2021 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій представник наполягає на тому, що вина органу Нацполіції полягає в тому, що ОСОБА_1 був незаконно зупинений (протоколів про порушення ним будь-яких правил дорожнього руху немає) працівниками поліції, незаконно підданий підозрі на стан алкогольного сп`яніння, щодо нього був незаконно складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже в момент того що газоаналізатор видав неправдивий вимір температури навколишнього середовища (різниця більше 25 градусів С) працівник поліції мав відреагувати на це. Далі в будь-якому випадку у органу Нацполіції була можливість ретельно проаналізувати документи (адмінматеріал), які подавалися до суду. Натомість відповідачем було подано до суду заздалегідь недостовірні докази (чек газоаналізатора та протокол, в якому зазначені його показники), на підставі яких у випадку відсутності правової допомоги у ОСОБА_1 , останній був би притягнутий до адміністративної відповідальності (штраф більше 10000 грн. та позбавлення право керування транспортними засобами на 1 рік).

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того чи застосовувались з боку держави будь-які заходи примусу чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Професійна правова допомога надавалася на платній договірній основі, про що в матеріалах справи містяться підтверджуючі документи. Отже, витрати на правову допомогу мають бути компенсовані позивачу в повному обсязі як частина його матеріальних втрат, які він не поніс би у випадку, якби його не було незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності.

11 серпня 2021 року до суду надійшов відзив від представника Державної казначейської служби України, в якому Державна казначейська служба України, заявлені позовні вимоги не визнає в повному обсязі та заперечує проти його задоволення.

Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215

Згідно з Положенням, Казначейство забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Тобто, Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного кодексу України.

Відповідач-2 жодних прав та інтересів позивача не порушував, не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдав (до того ж сам позивач не вказує на Відповідача-2 як на порушника своїх прав). Відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства, й обов`язкових висновків Конституційного суду України Відповідач-2 не повинен нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів.

Спірні правовідносини виникли через неправомірні на думку позивача дії працівників органів Національної поліції України. Жодним нормативно-правовим актом України не передбачено, що Державна казначейська служба України несе відповідальність та за дії інших органів державної виконавчої влади.

Відповідач-2, якого залучено до цієї справи в якості відповідача не змозі використати зазначені вище права учасника судового процесу, тому що згідно із своїми функціональними обов`язками не є учасником спірних відносин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Звертають увагу, що пред`являючи вимоги про відшкодування 3100,00 грн. сплачених позивачем на користь ТОВ "БУМ БИР" до позовної заяви не додано жодних доказів того, що транспортування автомобіля позивача його зберігання та охорона на протязі 5 днів пов`язані із діями представників поліції чи викликані необхідністю виконання їх вимог у зв`язку із складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач не навів жодного обґрунтування в зв`язку із чим його автомобіль зберігався ТОВ "БУМ БИР" на протязі 5 діб та з якої дати. Жодних даних про вилучення автомобіля в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано.

Відносно матеріальної шкоди в частині відшкодування витрат на надання правової допомоги для здійснення захисту в справі про адміністративне правопорушення звертають увагу на те, що в детальному описі-звіті від 30.04.2021 наданих послуг (виконання робіт) до договору про надання правової допомоги № 81 від 23.02.2021 пункти видів та описів правової допомоги фактично дублюють один одного, а саме п.. 3 та п. 6, що призводить до безпідставного та негрунтованного збільшення витрат на правову допомогу.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Приймаючи до уваги розмір мінімальної заробітної плати розмір відшкодування моральної шкоди у разі наявності підстав для дії відшкодування відповідно до вимог спеціального законодавства повинен був складати 18000,00 грн.

Виходячи з позовної заяви вбачається, що позивач знаходився у правовідносинах із відповідачем-1, саме внаслідок дій зазначеного державного органу виникла підстава для звернення Позивача до суду для відновлення порушених його прав. Із змісту позовної заяви випливає те, що відповідач-2 жодних прав та інтересів позивача не порушував, не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдав.

В своїх обґрунтуваннях та доводах, що наведені в позовній заяві позивачем щодо відшкодування моральної шкоди, не доведено факту заподіяння моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, погіршенню стану здоров`я та його причино наслідковий зв`язок.

05 жовтня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача про компенсацію витрат на професійну правову (правничу) допомогу, в якому він просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000 грн.

17 листопада 2021 року представник позивача подав клопотання про уточнення позовних вимог (без зміни підстави та/чи предмету позову), в яких просив:

-стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 45000 гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої працівниками Національної поліції України.

-стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 3100 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

-стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 12000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити, пояснення надали згідно викладним у позовній заяві.

Представник відповідача Державної казначейської служби у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснення надала аналогічні викладеним у відзиві.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши представників сторін, які з`явились до суду, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справ та виниклі правовідносини, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 січня 2021 року о 10:15 по АДРЕСА_1 складено адміністративний протокол серії ДПР № 475312 щодо ОСОБА_1 про порушення правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7).

Так, згідно зазначеного протоколу вбачається, що газоаналізатор перевірки на стан алкогольного сп`яніння позивача видав результат 0,36 проміле, що вказує на перевищення допустимої концентрації алкоголю в крові водія, та є відповідно адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7 - зворот).

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/848/21 від 19 квітня 2021 року провадження закрито за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яка набрала законної сили 30 квітня 2021 року (а.с. 8-9).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1, 2 ст. 8 Закону України ?Про Національну поліцію? поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.

Відповідно до ст. 19 Закону України ?Про Національну поліцію?, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, то моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

У статті 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Як зазначено в п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України ?Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду? право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 13 Закону України ?Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду? розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрат громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою у порядку, визначеному законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Постанова Пленуму Верховного Суду України ?Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди? від 31 березня 1995 року №4у п.10-1 зазначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державної казначейської служби України.

Відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Згідно п. 35 Порядку казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення коштів державного бюджету виконується виключно Державною казначейською службою України (центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів).

Враховуючи вищенаведене, а також оцінюючи зібрані докази, характер правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, враховуюючи вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про те, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000 гривень є цілком достатнім.

Крім того, оскільки доказами наявними у матеріалах справи підтверджується понесена матеріальна шкода її також слід стягнути із Державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3100 грн. та 12 000 гривень.

Відповідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно договору про надання правової допомоги № 81 від 23.02.2021 року, детального опису-звіту наданих послуг (виконаних робіт) до договору про надання правової допомоги №81 від 13.06.2021 року, додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги №81 від 01.04.2021 року, акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до договору про надання правової допомоги №81 від 30.04.2021 року , адвокатом було витрачено 10 години 00 хв., що в грошовому еквіваленті складає: 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок виходячи з розрахунку: 1 година = 1 000 грн.

Згідно меморіального ордеру №@2PL203689 від 31.05.2021 року ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги № 81 від 23.02.2021 року сплачено 12000,00 грн.

Проте, у своєму клопотанні від 08.12.2021 року представник позивача просив стягнути витрати на понесену правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині позову та стягненню із Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 76 - 83, 265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 15000 гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої працівниками Національної поліції України.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 3100 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 12 000 (дванадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.