Справа № 368/580/20
Провадження № 2/368/85/21
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"25" березня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики,-

встановив:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 30.11.2018 року між нею та відповідачем було укладено договір позики №3011-2013.

Відповідно до п. 1 договору вона передала у власність відповідача грошові кошти в сумі 53201 грн., що еквівалентно 1870 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів в строк із графіком відповідно до п.5 договору. Кінцевий строк повернення позики 05.07.2019 року.

В порушення умов Договору ОСОБА_2 жодного передбаченого договором платежу на користь ОСОБА_1 не сплатив. А тому просить стягнути заборгованість за договором позики та судові витрати.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів.

Так в судовому засіданні встановлено, що 30.11.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики №3011-2013.

Відповідно до п. 1 договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 грошові кошти 53201 грн., що еквівалентно 1870 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів в строк із графіком відповідно до п.5 договору. Кінцевий строк повернення позики 05.07.2019 року.

Відповідно, до п. 2 договору, сума позики, встановлена п. 1 договору, отримана позичальником від позикодавця в день підписання договору в повному обсязі. Своїм підписом на договорі Позичальник підтверджує факт отримання суми позики е розмірі, що становить грн. 53201 (п`ятдесят три тисячі двісті одну) грн.. 00 коп., за комерційним курсом продажу долару США встановленому ПАТ КБ «Правекс - Банк» на дату укладання цього Договору (1 долар США = 28.45 грн) еквівалентній 1870 (чотири тисячі сімсот сімнадцять) доларів США 00 центів.

Відповідно до п. 7 договору Позикодавець та Позичальник погодили, що у випадку будь-якого прострочення повернення Позичальником суми позики, або його частини, Позичальник зобов`язаний протягом всього часу існування такого прострочення до дати її повного погашення сплачувати Позикодавцю неустойку у розмірі 228 (двісті двадцять вісім) гривень 00 коп. за кожний календарний день існування заборгованості.

Відповідно до п. 12 у випадку невиконання Позичальником зобов`язання за даним договором, даний договір може бути поданий Позикодавцем до стягнення. Звернення стягнення за даним Договором здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчого напису Нотаріуса або в судовому порядку.

Відповідно до п. 13 договору у випадку порушення Позичальником терміну повернення позики, або у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, встановлених цим Договором (в тому числі п. 17, п. 19, п. 20 цього Договору), керуючись ст. 611 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди про те, що зобов`язання; щодо повернення усієї суми позики, змінюється в частині строку його виконання, який настає наступного дня після простроченої строку повернення позики (або будь-якої її частини) вказаного в п. 5.1. цього Договору, більше ніж на 14 календарних днів. В такому разі, Позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась неповерненою, а Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю, та пред`явити цей Договір до стягнення способами, передбаченими чинним законодавством України, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (п.12 цього Договору), та/або звернення до суду, та/або застосування способів досудового врегулювання на підставі цього Договору. Спосіб пред`явлення цього договору до стягнення визначається Позикодавцем на власний розсуд.

Відповідно до п. 20 Договору Позичальник зобов`язується сплатити Позикодавцю 350 (триста п`ятдесят) грн.. 00 коп., не. пізніше 30 числа, кожного календарного місяця дії цього Договору. Данні кошти вважаються грошовою компенсацією Позикодавцю за абонентське обслуговування GPS сигналізації, яку Позикодавець встановлює на предмет застави та обслуговує за власний рахунок.

Пунктом 21 встановлено, що у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору, або Договору застави, а також у разі втрати предмету забезпечення виконання зобов`язань (застави), за цим Договором або погіршення його стану, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховану неустойку, а також, виконати усі інші зобов`язання за цим Договором та Договором застави, та іншими Договорами, укладеними Сторонами в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника (у випадку їх укладання).

Відповідно до п. 9 договору забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором є передача в заставу рухомого майна: автомобіль GEELY (марка), модель . НОМЕР_3 , шасі (кузов) НОМЕР_4 , 2008 року випуску, тип легковий загальний седан - в, колір - чорний, державний номер НОМЕР_5 , який належить Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого 28.11.2018 року, ТСЦ НОМЕР_7 .

Відповідач отримав від Позивача кошти у сумі 53201 грн. (п`ятдесят три тисячі двісті одну) грн.. 00 коп.

В порушення умов Договору ОСОБА_2 жодного передбаченого договором платежу на користь ОСОБА_1 не сплатив. Окрім цього, ОСОБА_2 усно повідомив позивачку про те, що він збирається повертати кошти, зняв GPS сигналізацію и заховав автомобіль.

Оскільки за встановленим графіком платежів, перший платіж мав бути вчинений Відповідачем до 30.12.2018 року, то в порядку п. 13 Договору прострочення розпочалось із 30.12.2018 року.

Відповідно до 4.1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані; йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний. сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 258 ЦК України, позовна давність, в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно етапі 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки., встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Дане встановлено на підставі копій договору застави від 30.11.2018 року, договору позики №3011-2018 від 30.11.2018 р.

А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 164874,47 грн., а саме : розмір основної заборгованості у сумі 58101 (п`ятдесят вісім тисяч сто одна) грн.; розмір неустойки в сумі 104196 (сто чотири тисячі сто дев`яносто шість ) грн.; розмір інфляційних витрат у сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 11 коп.; розмір 3% річних 2182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) грн.36 коп., та 2473 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1049, 1050, 625, 258, 612 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , розмір основної заборгованості у сумі 58101 (п`ятдесят вісім тисяч сто одна) грн.; розмір неустойки в сумі 104196 (сто чотири тисячі сто дев`яносто шість ) грн.; розмір інфляційних витрат у сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 11 коп.; розмір 3% річних 2182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) грн.36 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , судові витрати в сумі 2473 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2021 року.

Суддя: Т. Є. Іванюта