Ухвала

06 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 643/352/20

провадження № 61-5435ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду

від 02 березня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики залишено без задоволення.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

30 березня 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку направлена касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року (надійшла до суду

02 квітня 2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про зменшення

та відстрочення сплати судового збору або про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з тим, що: він має тяжке матеріальне становище

у зв`язку з запровадженням у державі карантинних заходів; сплачує аліменти на утримання першої дитини в розмірі 2 400,00 грн, на другу дитину - 1 000,00 грн, та утримає третю дитину, а загальна сума витрат на трьох дітей становить 6 000,00 грн на місяць; має заборгованість за рішенням суду від 10 травня 2018 року по справі № 641/8101/17 у розмірі 3 652 441,00 грн. На підтвердження клопотання надав копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , копію рішення суду

від 11 квітня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 .

Однак, посилання заявника на наявність у нього обов`язку утримувати дітей автоматично не свідчать про його тяжке матеріальне становище,

як і наявність у заявника зобов`язання перед третіми особами по сплаті боргу.

Дослідивши надані докази, Верховний Суд дійшов висновку, що вказані докази не відображають майнового стану особи, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2020 році.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ціна позову становить 1 826 200,00 грн; 1 відсоток від ціни позову - 18 262,00 грн; 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 10 510,00 грн.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 21 020,00 грн (10 510,00*200%=21 020,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або надати докази на підтвердження тяжкого матеріального становища особи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення

від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 06 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць