ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» березня 2021 року

м. Харків

справа № 641/6836/19-ц

провадження № 22ц/818/435/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», представниця позивача Ганчар І.Д.,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник відповідача ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мараєва Я.В.,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року в складі судді Григор`єва Б.П.

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мараєвої Яни Володимирівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора.

Позовна заява мотивована тим, що 03 листопада 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. за реєстровим номером № 3192 придбано нежитлову будівлю літ «А-3» площею 975,8 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що в подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлова будівля літ «А-3» площею 975,8 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , іпотекодержателем якого внаслідок укладення договорів відступлення права вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26 листопада 2012 року у справі № 5023/5383/12 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Харківської області від 06 грудня 2012 року у справі № 5023/5383/12 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Бєляєву О.В.

В ході процедури банкрутства 28 грудня 2012 року на Товарній біржі «Всеукраїнський торгівельний центр» (м. Харків) відбулись торги у формі цільового аукціону з реалізації нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» у наступному вигляді:

лот № 1 нежитлові приміщення підвалу № 1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення першого поверху № 2-15 загальною площею 193,4 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якої складає 987,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

лот № 2 нежитлові приміщення першого поверху № 1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлові приміщення другого поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, житлові приміщення третього поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якого складає 987,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказав, що проведення торгів та їх результати оформлено відповідними протоколами №№ 11,12 про проведений аукціон від 28 грудня 2012 року, згідно яких переможцями аукціону та покупцями вищезазначених лотів стали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25 січня 2017 року у справі № 5023/5383/12, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09 жовтня 2017 року та постановою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року визнано недійсними результати вказаних торгів та визнані недійсними відповідні договори купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 лютого 2017 року у справі № 5023/5383/12 визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» право власності на нежитлові приміщення підвалу № 1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення першого поверху № 2-15 загальною площею 193,4 кв м, нежитлові приміщення першого поверху № 1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлові приміщення другого поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, нежитлові приміщення третього поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що до визнання господарським судом недійсними результатів аукціону та договорів купівлі-продажу, рішенням Господарського суду Харківської області від 02 серпня 2013 року у справі № 922/2830/13 визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на самовільно реконструйований квартирний (багатоповерховий) житловий будинок літ «А-3», який складається з квартир, зокрема, і з квартири АДРЕСА_2 .

20 лютого 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як продавцями з одного боку та ОСОБА_1 , як покупцем з іншого боку, укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_3 , на підставі якого приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мараєвою Я.В. прийнято рішення, індексний номер рішення 19497376 про відкриття розділу стосовно нерухомого майна реєстраційний номер 01, внесення запису про право власності № 8802118.

Посилався на те, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2017 року у справі № 922/2830/13 рішення Господарського суду Харківської області від 02 серпня 2013 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Вважав, що всі дії щодо відчуження нежитлової будівлі та подальші дії пов`язані із її реконструкцією визнані незаконними та скасовані на підставі судових рішень, відтак Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» є єдиним законним власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що на підставі договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21МБ від 18 листопада 2015 року та додаткової угоди № 1 від 27 листопада 2015 року до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21МБ від 18 листопада 2015 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» перейшло право вимоги до боржників, зокрема, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Вважав, що наявність стосовно нерухомого майна, яке є предметом іпотеки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», чинного договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами, та відповідного запису про право власності, які вчинені на підставі скасованих рішеннями судів, проте не скасованими наслідками таких дій, порушує право іпотекодержателя Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», яке є належним іпотекодержателем і, відповідно, створює перешкоди у забезпеченні своїх грошових вимог.

Зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не є власниками нерухомого майна, тому всі дії вчинені ними на підставі незаконного рішення суду вважаються недійсними з моменту їх вчинення та не породжують жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з недійсністю правочину.

Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 20 лютого 2015 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мараєвою Я.В. за реєстраційним номером № 274; скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушевої Н.В., індексний номер рішення 19497376 про відкриття розділу стосовно нерухомого майна, реєстраційний номер 01, внесення запису про право власності № 8802118; покласти на відповідачів понесені судові витрати.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» - задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 20 лютого 2015 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мараєвою Я.В. за реєстраційним номером № 274; скасовано рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушевої Н.В., індексний номер рішення 19497376, про відкриття розділу стосовно нерухомого майна, реєстраційний номер 01, внесення запису про право власності № 8802118; стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» судовий збір у розмірі 3842,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, неповно з`ясував обставини у справі, не врахував, що спірні приміщення не є майном в розумінні приписів статей 181, 190 ЦК України, однак на момент вчинення правочину сторони вчинили його з додержанням вимог статті 203 ЦК України. З 18 листопада 2015 року позивач набув усі необхідні права задля звернення до суду, а, враховуючи те, що позивач набув усі права та обов`язки, строк позовної давності для нього розпочався з 02 серпня 2013 року, оскільки саме з цієї дати було порушено право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначив, що право на звернення до суду у позивача не виникло з моменту скасування рішення Господарського суду Харківської області по справі № 922/2830/13, бо це право будується не на судовому рішенні, а на договорі іпотеки та виникло у будь-якому випадку з 02 серпня 2013 року з моменту виникнення перешкод, якими позивач не займався. Вказав, що спосіб захисту, обраний позивачем, не відповідає правовідносинам, які виникли між сторонами.

21 вересня 2020 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначив, що якщо судовий акт скасовано, він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Таким чином, оскільки рішення суду, яким предмет договору купівлі-продажу надано статус нерухомого майна, скасовано, предмет договору купівлі-продажу не був створений, як об`єкт цивільних прав і нерухоме майно, що може бути відчуженим за договором купівлі-продажу. Вказав, що про порушення свого права товариство дізналося в момент, коли правова підстава виникнення права власності у відповідачів була скасована, тобто з 19 вересня 2017 року.

22 грудня 2020 року до суду апеляційної інстанції електронною поштою від представника ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу, в яких ОСОБА_1 та її представник вважали, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 листопада 2006 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. за реєстровим номером № 3192 придбано нежитлову будівлю літ «А-З» площею 975,8 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

09 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» укладено іпотечний договір № 15.32-00/07-ДІ01, відповідно до умов якого предметом цього договору є передача іпотекодавцем іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі літ «А-3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 975,8 кв м для забезпечення виконання зобов`язань в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати плати за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються: договором про відкриття кредитної лінії № 15.32-00/07-КЛ від 09 жовтня 2007 року (укладений між іпотекодержателем та іпотекодавцем); кредитним договором № 15.33-00/07-СК від 09 жовтня 2007 року, укладений між іпотекодержателем та ОСОБА_6 ; кредитним договором № 15.34-00/07-СК від 09 жовтня 2007 року, укладений між іпотекодержателем та ОСОБА_5 та будь-якими змінами та доповненнями до них (а.с.85-86 том 2).

Постановою Господарського суду Харківської області від 06 грудня 2012 року у справі № 5023/5383/12 боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

28 грудня 2012 року відбувся аукціон з продажу майна та його переможцями стали ОСОБА_2 , який придбав лот №1 - нежитлові приміщення підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якої складає 987,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 156 500,00 грн та ОСОБА_3 , який придбав лот №2: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, нежитлові приміщення 3-го поверху №1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлові приміщення технічного поверху №1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якого складає 987,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 259 100,00 грн.

28 грудня 2012 року між ОСОБА_2 та ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якої складає 987,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 156 500,00 грн.

28 грудня 2012 року між ОСОБА_3 та ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, нежитлові приміщення 3-го поверху №1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлові приміщення технічного поверху №1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якого складає 987,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 259 100,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02 серпня 2013 року у справі № 922/2830/13 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності визнано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 право власності на самовільно реконструйований квартирний (багатоповерховий) житловий будинок літ "А-3", який складається з: квартири № 1 - житловою площею 10,8 кв м, загальною площею 23,60 кв м; квартири № 2 - житловою площею 10,5 кв м, загальною площею 27,20 кв м; квартири № 3 - житловою площею 10,7 кв м, загальною площею 26,80 кв м; квартири № 4 - житловою площею 11,6 кв м, загальною площею 27,50 кв м; квартири № 5 - житловою площею 11,6 кв м, загальною площею 26,60 кв м; квартири № 6 - житловою площею 10,8 кв м, загальною площею 22,80 кв м; квартири № 7 - житловою площею 10,7 кв м, загальною площею 22,70 кв м; квартири № 8 - житловою площею 10,6 кв м, загальною площею 26,90 кв м; квартири № 9 - житловою площею 10,8 кв м, загальною площею 31,30 кв м; квартири №10 - житловою площею 11,3 кв м, загальною площею 31,20 кв м; квартири №11 - житловою площею 11,4 кв м, загальною площею 28,10 кв м; сходинкової клітини загальною площею 9,0 кв м, підсобного приміщення загальною площею 1,2 кв м, сходинкової клітини загальною площею 10,5 кв м; підсобного приміщення площею 2,8 кв м; холу площею 17,6 кв м; коридору площею 17,6 кв м; квартири №12 - житловою площею 11,4 кв м, загальною площею 17,50 кв м; квартири АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 - житловою площею 11,7 кв м, загальною площею 13,20 кв м; квартири №29 - житловою площею 11,7 кв м, загальною площею 13,20 кв м; квартири №30 - житловою площею 12,1 кв м, загальною площею 14,50 кв м; квартири №31 - житловою площею 13,5 кв м, загальною площею 17,60 кв м; квартири АДРЕСА_9 - житловою площею 13,5 кв м, загальною площею 17,60 кв м; сходинкової клітини загальною площею 10,4 кв м, коридору площею 55,5 кв м, квартири АДРЕСА_10 - житловою площею 13,3 кв м, загальною площею 23,20 кв м; квартири №34 - житловою площею 14,3 кв м, загальною площею 16,10 кв м; квартири АДРЕСА_11 АДРЕСА_12 АДРЕСА_13 АДРЕСА_14 АДРЕСА_15 (а.с.23-30 том 1).

20 лютого 2015 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені яких діє ОСОБА_8 , та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавці передають у власність покупця належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_16 (а.с.146-147 том 1).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 178599935 від 23 серпня 2019 року, квартира АДРЕСА_16 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мараєвою Я.В. за реєстраційним номером 274 (а.с.18-19 том 1).

18 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21МБ та договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 12 травня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. за реєстровим № 861, відповідно до яких Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» передав (відступив) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» свої права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» за зазначеним кредитним договором та іпотечним договором.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30 червня 2016 року у справі № 5023/5383/12 по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» про визнання банкрутом, здійснено заміну кредитора Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та внесено зміни до реєстру вимог кредиторів (а.с.20-22 том 1).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25 січня 2017 року, яку залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09 жовтня 2017 року та постановою Верховного суду від 10 квітня 2018 року, у справі № 5023/5383/12 по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» про визнання банкрутом, визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль», проведеного в процедурі банкрутства, а саме: нежитлових приміщень підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якої складає 987,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 1); визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль», проведеного в процедурі банкрутства, а саме нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлових приміщень 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, нежитлових приміщень 3-го поверху №1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлових приміщень технічного поверху №1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якого складає 987,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2); визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль», укладений з ОСОБА_2 та посвідчений 28 грудня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1631; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль», укладений з ОСОБА_3 та посвідчений 28 грудня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером № 1626; відмовлено ліквідатору в задоволенні клопотання про застосування наслідків недійсності правочину шляхом визнання за банкрутом права власності на нежитлову будівлю літ "А-3" загальною площею 975,8 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано, накладений ухвалою суду від 30 червня 2016 року арешт на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1), що належить ОСОБА_2 , а саме: нежитлові приміщення підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якої складає 987,1 кв м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; скасовано, накладений ухвалою суду від 30 червня 2016 року арешт на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1), що належить ОСОБА_3 , а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, нежитлові приміщення 3-го поверху №1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлові приміщення технічного поверху №1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якого складає 987,1 кв м за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано, накладену ухвалою суду від 30 червня 2016 року заборону іншим особам вчиняти дії з посвідчення та реєстрації зміни права власності на нежитлові приміщення підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якої складає 987,1 кв м за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, нежитлові приміщення 3-го поверху №1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлові приміщення технічного поверху №1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», загальна площа якого складає 987,1 кв м за адресою: АДРЕСА_1 , а також дії щодо укладення з відчуження вказаних об`єктів нерухомості, в тому числі, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі в заставу/іпотеку, чи передачі до статутного капіталу товариств, проведення виділення чи реконструкції.

Судом апеляційної інстанції у постанові від 09 жовтня 2017 року у справі №5023/5383/12, з яким погодився Верховний Суд, встановлена неправомірна поведінка ліквідатора щодо виділення, поділу, зміни цільового призначення майна банкрута - нежитлової будівлі літ "А-3" загальною площею 975,8 кв.м, що відчужено на торгах у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» у вигляді окремих лотів (а.с.39-51, 52-66, 67-79 том 1).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 лютого 2017 року у справі № 5023/5383/12 визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» право власності на нежитлові приміщення підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, нежитлові приміщення 3-го поверху №1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлові приміщення технічного поверху №1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ «А-3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2017 року у справі № 922/2830/13, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 02 серпня 2013 року у справі № 922/2830/13 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, вирішено питання щодо судових витрат (а.с.31-38 том 1).

Під час розгляду судом апеляційної інстанції справи № 922/2830/13, встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 здійснено реконструкцію нежитлових приміщень, що придбані ними на торгах в межах справи про банкрутство (лот №1 та лот №2), без отримання у встановленому законом порядку дозвільних документів, що надають право на проведення будівельних робіт, а також поза межами встановленого законодавством порядку надання приміщенням статусу житлових.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі «Занд проти Австрії» («Zand v. Austria», заява № 7360/76) Європейська комісія з прав людини висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» («Sokurenko and Strygun v. Ukraine», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24). Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) наголосив, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту.

Згідно із статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юрисдикція господарських справ установлена статтею 20 ГПК України, за змістом, зокрема, пункту 8 частини 1 якої справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Положення статті 20 ГПК України передбачають визначення юрисдикції господарських судів у справі як за суб`єктним, так і за предметним критерієм.

Ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема, участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності з 21 жовтня 2019 року, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи свідчать про те, що спір стосується майна, яке належить банкруту, Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль».

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували проти того, що процедура банкрутства триває.

Таким чином, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції триває процедура банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", який в цій справі є третьою особою. Серед майна банкрута є нежитлові приміщення, іпотекодержателем яких є позивач. На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції банкрут є власником спірних приміщень. Зазначене майно віднесено до ліквідаційної маси. Позивач є заставним кредитором у справі про банкрутство.

Враховуючи, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи, судова колегія вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Така правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19).

За таких обставин, судова колегія вважає, що судове рішення підлягає скасуванню з роз`ясненням Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Протягом десяти днів з дня отримання постанови Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.4 ч.1 ст.374, ст.377, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мараєвої Яни Володимирівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення державного реєстратора закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», що розгляд справи визначено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 01 квітня 2021 року.