Справа №480/2532/16-ц
Провадження №2/489/16/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання кредитного договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 640/4-10 від 21.01.2008 року у розмірі 475587, 19 грн., та судовий збір у розмірі 7133,81 грн., оскільки остання не виконує зобов`язань за кредитним договором.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору № 649/4-10 від 21.01.2008 року, підписаний від імені ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» недійсним. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона жодних правовідносин з ПАТ «Укрсоцбанк» не мала та будь-яких договорів не підписувала, а тому не мала волевиявлення на вчинення зазначеного правочину і останній не відповідав її внутрішній волі на момент його вчинення, а також грошових коштів не отримувала.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.11.2016, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.12.2016, дійсну справу передано на розгляд Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.01.2017, позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14.03.2017, ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.04.2017, об`єднано в одне провадження позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним з первісними вимогами ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.05.2018, прийнято цивільну справу до розгляду, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.06.2018, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2018, призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.08.2018, виправлено описку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2018, поновлено провадження у справі та призначено справу до судового засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.12.2018, витребувано докази.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.12.2018, призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.12.2018, заяву про виправлення описки залишено без розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.04.2019, поновлено провадження у справі та призначено справу до судового засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.06.2019, витребувано докази.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2019, відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.12.2019 року замінено сторону у цивільній справі № 489/2532/16-ц (провадження 2/489/14/19) з Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.12.2019, призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2020, поновлено провадження у справі та призначено справу до судового засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2020, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про відкладення судового розгляду у зв`язку з находженням на самоізоляції.

Позивач за зустрічним позовом у судове засідання не з`явилась, про даті, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, заяв про відкладення судового розгляду, розгляд справи за її відсутністю не надходило.

Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, наявність заяв по суті справи, висновку експерта, тощо, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідно правовідносини.

21 січня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №640/4-10 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 159984,00 грн. на тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 14 процентів річних для оплати придбаного автомобіля марки Honda Accord 4D, тип 2.0 Executive, 2007 року випуску, коричневого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 згідно з договором поставки № 801/04 від 04.01.2008 року укладеним з ТОВ «Автодом - Николаев» з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20 січня 2015 року (п. 1.1, п. 1.1.2, п. 1.2, кредитного договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору кредиту у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

Відповідно до п. 3.2.3, 3.2.3.1 Договору кредиту №640/4-10 від 21.01.2008 року, кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць.

Додатковою угодою №1 від 20 жовтня 2008 року про внесення змін до договору кредиту № 640/4-10 від 21.01.2008 року, та Додатковою угодою № 2 від 23 липня 2010 року про внесення змін до договору кредиту № 640/4-10 змінено порядок та розмір щомісячного платежу на погашення кредиту та встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 21 процентів річних (а.с. 13, 14).

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, ОСОБА_2 було надано кредитні кошти на загальну суму 159984,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 20 від 21 січня 2008 року.

Відповідно до п. 1.1.1, 1.1.2 кредитного договору погашення кредиту здійснюватиметься щомісячно до 10 числа, починаючи з місяця наступного за місяцем в якому було надано кредит у сумі 1905,00 грн.; в останній місяць кредитування в сумі 1869,00 грн. з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20.01.2015 року, на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 1.1 додаткової угоди № 1 від 20.10.2008 року про внесення змін до договору кредиту № 640/4-10 від 21 січня 2008 року, з 20.10.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 21 процентів річних та, відповідно, зазначено по тексту Договору проценту ставку в розмірі 21 процентів річних.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 23.07.2010 року, про внесення змін до договору кредиту № 640/4-10 від 21 січня 2008 року, встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 21,47 % річних та встановлено новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за договором, а саме до 20 січня 2017 року включно. Також встановлено наступний графік погашення кредиту: з 20.10.2008 року змінено графік погашення заборгованості в наступному порядку: з лютого 2008 року по вересень 2008 року - у сумі 1905,00 грн., в жовтні 2008 році - 1905,65 грн.; з листопада 2008 року по квітень 2011 року - не встановлена сума погашення заборгованості; з травня 2011 року по грудень 2016 року - у сумі 2070,00 грн.; в січні 2017 року - у сумі 2078,35 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 08 вересня 2016 року, сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором складає 475587,19 грн., що складаються з: сума заборгованості за кредитом - 142838,35 грн., сума заборгованості за відсотками - 185423,40 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 49734,28 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 69960,13 грн., розміру інфляційних витрат за кредитом - 12293,39 грн., розміру інфляційних витрат за відсотками - 15337,64 грн..

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобов`язань, що випливають з нього.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та приймаючи до уваги порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору № 649/4-10 від 21.01.2008 року недійсним, суд приходить до наступного.

21 січня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №640/4-10 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 159984,00 грн. на тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 14 процентів річних для оплати придбаного автомобіля марки Honda Accord 4D, тип 2.0 Executive, 2007 року випуску, коричневого кольору, номер шасі: НОМЕР_1 згідно з договором поставки № 801/04 від 04.01.2008 року укладеним з ТОВ «Автодом - Николаев» з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20 січня 2015 року (п. 1.1, п. 1.1.2, п. 1.2, кредитного договору).

За клопотанням представника відповідача ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року призначена судово-почеркознавча експертиза.

Згідно висновку експерта № 19-1467 від 11.06.2020, підпис на оригіналі кредитного договору № 649/4-10 від 21.01.2008 року укладеному між акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , в графі «від імені позичальника _________» та _________», виконано самою ОСОБА_2 , а не іншою особою.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч. 2 ст. 215 цього Кодексу, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Верховний суд України в постанові від 02 березня 2016 року у справі №6-308цс16 дійшов висновку, що відповідно до частини другої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та при наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність в силу закону у зв`язку з її оспоренням та не визнанням іншими особами.

Таким чином, у разі не визнання іншою стороною недійсності правочину в силу закону та наявності відповідного спору між сторонами, наявні підстави для встановлення нікчемності договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що недосягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору свідчить про те, що договір не є укладеним, а згідно з ч. 1 ст. 215 цього України, недійсним може бути визнано лише укладений договір.

За змістом ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погодженні між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що сторони уклали в письмовій формі кредитний договір, досягли згоди з усіх істотних умов договору, про що свідчать підписи сторін у кредитному договорі.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до пункту 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (далі - Правила), банки зобовязані в кредитному договорі або в додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, зазначаючи при цьому значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України.

На банки покладається також обов`язок зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту (пункт 3.3 Правил).

Спірний договір кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до договору споживчого кредиту, які підписані позивачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування.

Тобто кредитний договір був укладений в належній письмовій формі та підписаний особисто сторонами, що є також письмовим підтвердженням того, що позичальник в письмовій формі ознайомлена з умовами кредитної угоди та договору про видачу траншу, які їй роз`яснені та зрозумілі та з якими вона цілком згодна.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом, відповідно до задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7133 грн. 81 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-банк» заборгованість за договором № 640/4-10 на купівлю автотранспортних засобів від 21 січня 2008 року у розмірі 475587 грн. 19 коп., що складаються з: сума заборгованості за кредитом - 142838 грн. 35 коп., сума заборгованості за відсотками - 185423 грн. 40 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 49734 грн. 28 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 69960 грн. 13 коп., розміру інфляційних витрат за кредитом - 12293 грн. 39 коп., розміру інфляційних витрат за відсотками - 15337 грн.64 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-банк» судовий збір у розмірі 7133 грн. 81 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Акціонерне товариства «Альфа-банк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «06» квітня 2021 року.