УХВАЛА

02 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 263/114/20

провадження № 61-19344ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Міський спортивний комплекс «Азовець» (далі - КЗ «МСК «Азовець») про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до КЗ «МСК «Азовець», у якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати наказ № 87 від 15 жовтня 2019 року «Про закріплення начальників стадіонів за стадіонами», виданий начальником КЗ «МСК «Азовець» Саричевим М. О.;

- визнати неправомірним та скасувати наказ № 123-к «Про дисциплінарне стягнення», виданий начальником КЗ «МСК «Азовець» Саричевим М. О.;

- визнати неправомірним та скасувати наказ № 124-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », виданий начальником КЗ «МСК «Азовець» Саричевим М. О. ;

- поновити його на посаді начальника стадіону КЗ «МСК «Азовець»;

- стягнути з відповідача на свою користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2020 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2020 року в частині відмови у скасуванні наказу № 124-к, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Наказ № 124-к від 18 грудня 2019 року «Про притягнення до дисципдлінарної відповідальності ОСОБА_1 » скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника стадіону КЗ «МСК «Азовець» з 18 грудня 2019 року.

Стягнено з КЗ «МСК «Азовець» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 95 049, 60 грн без урахування податків і обов`язкових платежів.

У іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, здана до поштового відділення зв`язку 23 березня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року вперше звернувся у грудні 2020 року і ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2021 року його касаційну скаргу повернуто з підстав, передбачених 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні його позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає, що:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2020 року та постанови Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року.

Надіслати учаснику справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити його право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко