МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/2482/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Лещук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Київської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом

ОСОБА_1 до Ситняківської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ситняківської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом та за законом, яку прийняв він, позивач ОСОБА_1 , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. При цьому Макарівською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №61, а йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом - житловий будинок із господарськими спорудами та свідоцтво про право на спадщину за законом - на транспортний засіб.

Окрім оформленого житлового будинку та транспортного засобу, у власності померлої ОСОБА_2 перебувала земельна частка (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Оберіг» на території Ситняківської сільської ради, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №357090, який виданий Макарівською РДА 28.03.2001 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 30.03.2001 року за №84.

Згідно з додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю та схеми розпаювання зазначених земель і виділення їх на місцевості, за нею була закріплена земельна ділянка № НОМЕР_1 .

Однак на вказане спадкове майно у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено постановою нотаріуса. Основна причина відмови полягає у тому, що сертифікат про право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 був виданий та зареєстрований через декілька років після її смерті.

Позивач просить: визнати за ним право власності на належне спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_2 , а саме земельну частку (пай) із земель КСП «Оберіг» на території Ситняківської сільської ради розміром 2.17 умовних кадастрових гектари, яка позначена на схемі розпаювання за № НОМЕР_1 і належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №357090 від 28.03.2001 року.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Живага О.В. надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Ситняківської сільської ради Макарівського району Київської області, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву у запропонований строк не надав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_2 , виданому Ситняківською сільською радою народних депутатів Макарівського району Київської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 85 років (а.с.6).

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_3 , виданого Ситняківською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю вказана ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно заповіту від 15.01.1992 року, посвідченого секретарем виконкому Ситняківської сільської ради народних депутатів Гусак А.А., ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Ситняки заповіла ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.03.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Лисенко Л.В., ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_2 жилий будинок з надвірними забудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , (а.с.9).

Відповідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 10.03.1998 року, посвідченму державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Лисенко Л.В., ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_2 автомобіль марки ЗАЗ-968 М, 1985 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 (а.с.10).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) РН №357090, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Оберіг» розміром 2.17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11).

Відповідно довідки №194 від 07.07.2020 року, виданої Ситняківською сільською радою Макарівського району Київської області, за ОСОБА_2 рахується частка (пай) під №287 в адміністративних межах Ситняківської сільської ради (а.с.13).

Згідно довідки №195 від 08.07.2020 року, виданої Ситняківською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_2 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно актового запису №1 від 20.01.1997 року була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Згідно записів в погосподарській книзі №1 за 1996-2000 роки, разом з нею за вказаною адресою на день її смерті ніхто не був зареєстрований (а.с.14).

Відповідно довідки №196 від 08.07.2020 року, виданої Ситняківською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_1 фактично вступив в управління і володіння майном своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчасно до спливу 6 місяців після її смерті (а.с.15).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.10.2020 року за підписом державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Омельчук К.А., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), розміром 2.17 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Оберіг», місцезнаходження якого: Ситняківська сільська рада Макарівського району Київської області, оскільки сертифікат, який підтверджує право власності померлої на вказане майно був виданий після смерті ОСОБА_2 (а.с.16).

З матеріалів спадкової справи №61 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 (а.с.29-44).

Відповідно вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1279 ЦК України).

Крім того, згідно вимог п.3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померлій ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Оберіг» розміром 2.17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Керуючись вимогами ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1297 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на належне спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_2 , а саме земельну частку (пай) із земель КСП «Оберіг» на території Ситняківської сільської ради розміром 2.17 умовних кадастрових гектари, яка позначена на схемі розпаювання за № НОМЕР_1 і належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №357090 від 28.03.2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати його складення.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення складено 17.02.2021 року.

Суддя