Справа № 727/1742/21
Провадження № 2/727/907/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

за участю секретаря судового засідання Желик І.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в Шевченківський районний суд м. Чернівці з позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В позові посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 квітня 2020 рокупо цивільній справі стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на коисть ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , в розмірі по 2027 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 19 жовтня 2018 року і до їх повноліття.

Вказує, що постановою Чернівецького Апеляційного суду від 17.08.2020 року рішення залишено без змін.

18.05.2019 року Шевченківським районним судом міста Чернівці видано виконавчий лист.

Зазначає, що після розгляду цивільної справи в Чернівецькому Апеляційному суді, 07.09.2020 старший державний виконавець Рашевська Н.В. винесла постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, якою було поновлено виконавче провадження за зазначеним листом.

Вказує, що згідно довідки, виданої державним виконавцем, заборгованість за виконавчим листом від. 12.06.2020 року становить 78726,06 грн. на виконання рішення суду щодо стягнення аліментів починаючи з 19.10.2018 року в сумі 4054.00 грн щомісяця.

Зазначає, що з розрахунку заборгованості від. 28.09.2020 року заборгованість становила суму 90888.06 грн. У вересні 2020 року боржник вперше сплатив аліменти в сімі 16216 грн. за червень, липень, серпень та вересень 2020 року.

Посилаючись на норми чинного СК України просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей у розмірі 78726,06 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 211537,73 грн.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні позовній заяві та відповіді на відзив. Вказала, що діями відповідача було спричинено затягування розгляду справи про стягнення з нього аліментів, тому з часу звернення до суду з позовом про стягнення аліментів та до набрання рішенням законної сили утворилася заборгованість майже 79000 грн. Зазначає, що станом на сьогодні відповідач ці кошти позивачу на карткоий рахунок переслав.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_2 суду пояснив, що позов відповідача не визнає, просить відмовити в задоволенні позову повністю, з тих причин що станом на день звернення позивача до суду заборгованість за відповідачем відсутня. Вказує, що рішення про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей набрало законної сили у вересні 2020 року з часу постановленого Чернівецьким апеляційним судом рішення. На час набрання вказаним рішенням законної сили, утворилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 78726.06 грн. Однак відразу після винесення рішення відповідач сплатив позивачу 16000 грн. Та потім поступово цю суму погашав. Таким чином станом на день звернення позивача до суду з цим позовом, відповідач ОСОБА_4 заборгованості по аліментах не має.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 квітня 2020 року по цивільній справі стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , в розмірі по 2027 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 19 жовтня 2018 року і до їх повноліття. (а.с.10, 11).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17.08.2020 року рішення залишено без змін.(а.с.13, 14, 15).

12.06.2020 року Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місці Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рашевською Н.В. відкрито виконавче провадження (а.с.21).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сума боргу становить 78726(сімдесят вісім тисяч сімсот двадцять шість) гривень, 06 копійок(а.с.17).

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 , вказує, що в тому що у нього виник борг в період з листопада 2018 року по липень 2020 року відсутня його вина . Адже рішення суду про стягнення аліментів було винесено 16.04.2020 року та в подальшому було оскаржене до апеляційної інстанції. 17.08.2020 року Чернівецький апеляційний суд залишив рішення першої інстанції без змін.Таким чином рішення набрала законної сили 17.08.2021 року.

Відповідач вказує, що відразу після набрання чинності рішенням суду, сплатив на користь позивачки частину боргу в сумі 16216 грн. та в подальшому поступово по мірі можливості погашав заборгованість, аж до повного її погашення, (що підтверджується копіями квитанцій: № 117 від 23.02.2021 року; квитанція № 0,0,.1; квитанція № 54 від 27.11.2020 року; квитанція № 43 від 29.10.2020 року; квитанція № 11 від 01.02.2021 року, а.с. 39-44).Та не заперечувалося в судовому засіданні представником позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Правовідносини в даній справі виникли з підстав, які врегульовані ст. 196 Сімейного Кодексу України, із змісту якої вбачається, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільні відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.

Позивач ОСОБА_3 , звертаючись до суду з даним позовом вказує про наявність у неї права на стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, яка виникла внаслідок того, що відповідач ОСОБА_4 не сплачував аліменти на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.04.2020 року, яке постановою Чернівецького апеляційного суду від 17.08.2020 року залишено без змін.

Як встановлено в судовому засіданні і було підтверджено представником позивача, відповідач ОСОБА_4 , на момент розгляду справи заборгованість по сплаті аліментів сплатив в повному обсязі. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 194, 196 СК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.М.Танасійчук