УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6127/13-ц

Номер провадження 6/495/64/2021

24 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

за участю секретаря Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №495/6127/13 за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», Товариство) звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №495/6127/13 за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

1. Рух заяви у суді

1.1. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2021 року справу №495/6127/13 прийнято до провадження; заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання призначено до судового розгляду на 09 березня 2021 року, на підставі клопотання відповідачів відкладено на 24 березня 2021 року.

1.2. Представник заявника ОСОБА_3 16 березня 2021 року направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.

1.3. У призначене судове засідання 24 березня 2021 року учасники справи не прибули.

1.4. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк (частина третя статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК України).

1.5. Керуючись наведеним, з огляду на належне повідомлення заявника, відповідачів про дату, час і місце судового розгляду, їхню неявку у судове засідання 24 березня 2021 року, враховуючи клопотання представника Товариства про розгляд заяви без його участі, суд дійшов висновку про розгляд заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №495/6127/13 за відсутності учасників справи.

2.Виклад позицій учасників справи.

2.1. Заява обґрунтована там, що 02 грудня 2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ухвалено рішення у справі № 495/6127/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитом 5 092 081 грн 50 коп. та витрати на сплату судового збору у розмірі 3 441 грн.

31 жовтня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»було укладено договір факторингу № 1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги перейшло до «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

24 червня 2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»у даній цивільній справі, а саме: замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство ТОВ «ОТП Факторинг Україна» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Таким чином, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло статусу сторони виконавчого провадження - стягувача лише після постановлення судом ухвали від 24 червня 2020 року, отже й можливість користування правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження» виникла після набрання чинності вказаною ухвалою суду - 07 серпня 2020 року, яку Товариство отримало 28 вересня 2020 року.

Заявник зауважив, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі (13 грудня 2014 року) сплинув до того часу, коли судом була постановлена ухвала про заміну сторони виконавчого провадження стягувача на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Вказаними обставинами заявник обґрунтовує поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись наведеним, Товариство просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №495/6127/13 за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

2.2. Від представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Братінова І.В. 24 березня 2021 року надійшли письмові заперечення проти поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Доводи представника відповідачів обґрунтовано тим, що вказані причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є неповажними. Звертає увагу, що виконавчий лист не пред`являвся до виконання первісним стягувачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Виконавчий документ у даній справі заявник отримав у листопаді 2019 року при укладенні договору факторингу, тобто через шість років після закінчення строку пред`явлення його до виконання. Просить у задоволенні заяви відмовити.

3. Вирішення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №495/6127/13.

3.1. Як установлено, заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 грудня 2013 року позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості за кредитним договором № МL-507/028/2008 від 25 квітня 2008 року у розмірі 5 092 081 грн 50 коп., що складає в еквіваленті 637 067,63 доларів США по курсу 7,993 на 02 липня 2013 року; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" судові витрати у розмірі 3 441 грн.(арк. спр. 66-67).

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 16 січня 2014 року звернулось із заявою про видачу виконавчого листа (арк. спр. 70).

28 січня 2014 року відповідно до супровідного листа ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено виконавчі листи та копію заочного рішення. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання до 13 грудня 2014 року (арк. спр. 73, 116).

31 жовтня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»було укладено договір факторингу № 1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги перейшло до «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (арк.спр. 78).

На виконання умов вказаного договору клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників 05 листопада 2019 року (включно із боржниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), що стверджується відповідним актом приймання-передачі № 1 (арк. спр. 88-89).

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 11 червня 2020 року звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (арк. спр. 74-76).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2020 року було змінено стягувача із ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (арк. спр. 103-105).

22 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №495/6127/13 (арк. спр. 115).

4. Норми права, які застосував суд. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

4.1. Частиною першою статті 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02 червня 2016 року», далі Закон №1404).

Відповідно до пунктів 5-7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404, державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону № 1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років…

Як визначено частиною шостою статті 12 цього ж Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Статтею 433 ЦПК України визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність або неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, стаття 442 ЦПК України, стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

З огляду на викладене, слід прийти до висновку, що після переходу прав вимоги на стадії виконавчого провадження до нового кредитора, відбувається набуття прав первісного кредитора, зокрема, щодо звернення у встановлений законом строк у відповідний відділ державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду, в обсягах, та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Суд звертає увагу, що з моменту отримання виконавчого листа, 28 січня 2014 року по день фактичного вступу до справи нового кредитора, до суду не надано доказів про звернення первісного кредитора до відповідного відділу ДВС, оскільки протягом шести років, з часу ухвалення судом рішення, стягувач мав змогу у визначений законом строк звернутись до відповідного відділу ДВС з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, в той же час, пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання є правом а не обов`язком стягувача.

Також суду не надано доказів про існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк. При цьому необхідно врахувати, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропустив первісний стягував і ці обставини прийняв фактор при укладенні договору факторингу.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Це положення закріплює один з найважливіших принципів договірного регулювання суспільних відносин - принцип свободи договору, який включає в себе наступні складові: 1) свобода в укладенні договору, тобто відсутність будь-яких примусів, щодо того, вступати суб`єктам в договірні відносини, чи ні; 2) свобода вибору характеру договору, що укладається, а це означає, що сторони самі для себе вирішують, який саме договір їм укладати. При цьому, вони можуть укладати як договір, що передбачений чинним законодавством, так і такий, що ним не передбачений, проте відповідає загальним засадам цивільного законодавства (частина 1 статті 6 Цивільного кодексу України); 3) вільний вибір контрагента за договором, тобто сторони шукатимуть того контрагента, який максимально підходить їм за тими чи іншими ознаками; 4) вільний вибір умов договору, що означає, що сторони на власний розсуд визначають зміст цього договору, формують конкретні умови тощо.

З огляду на чинність договору факторингу № 1-10/19 від 31 жовтня 2019 року презюмується, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» як фактор прийняв його умови, був обізнаний із тим, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 закінчився (навіть із урахуванням частини першої статті 12 Закону № 1404); був вільним у виборі прийняття або не прийняття права грошової вимоги до таких боржників.

Та обставина, що лише 24 червня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до договору №1-10/19 про відступлення прав вимоги є новим кредитором та правонаступником ТОВ "ОТП Факторинг Україна", не є підставою для поновлення строку, оскільки у відповідності до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відтак, суд не знайшов поважними наведені заявником причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та дійшов висновку відсутність підстав для його поновлення.

Керуючись статтями 260, 261, 353, 433 ЦПК України

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №495/6127/13 за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.Ф.Волкова