Ухвала

05 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 704/588/17

провадження № 61-19409св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», треті особи: приватний нотаріус Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Береза Дарія Василівна, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Левицька Елеонора Антонівна, про визнання додаткової угоди до договору оренди недійсною, скасування державної реєстрації речового права, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 серпня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» (далі - ТОВ «ВП «Імпульс Плюс») про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, скасування державної реєстрації речового права.

Позов мотивовано тим, що вона є власником земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0143) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, загальною площею 2,9974 га.

На підставі укладеного між нею та ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» договору оренди землі № 122 від 18 вересня 2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області 26 червня 2012 року за № 04553, вищезазначену земельну ділянку вона передала у строкове платне користування відповідачу на умовах оренди строком на 5 років. Розмір орендної плати становить 5,5 % від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки.

03 березня 2017 року вона направила на адресу відповідача лист-повідомлення про відмову в поновленні договору оренди землі на новий строк та з проханням повернути їй земельну ділянку з дня припинення дії договору за актом приймання-передачі земельної ділянки. Однак будь-яких відповідей з цього приводу від відповідача вона не отримала.

Отримавши Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 82848697 від 20 березня 2017 року, їй стало відомо про те, що 30 липня 2016 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Березою Д. В. було здійснено державну реєстрацію речового права на підставі додаткової угоди від 08 квітня 2015 року до договору оренди землі № 122 від 18 вересня 2011 року та строк дії договору змінено та встановлено до 26 червня 2026 року з правом пролонгації.

Позивачка зазначала, що оспорювану додаткову угоду вона не підписувала, а отже волевиявлення на її укладення у неї не було, відповідно, сторони не досягли усіх істотних умов цієї додаткової угоди, що є підставою для визнання останньої недійсною та скасування державної реєстрації речового права.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсною додаткову угоду від 08 квітня 2015 року до договору оренди землі № 122 від 18 вересня 2011 року, укладену між ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» та ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,9974 га, кадастровий номер :01:001:0143, яка розташована на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Скасовано державну реєстрацію речового права ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» на земельну ділянку площею 2,9974 га, кадастровий номер :01:001:0143, яка розташована на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та обмежень (з відкриттям розділу), індексний № 33828959 від 13 лютого 2017 року та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право № 15704379 від 30 липня 2016 року (із змінами від 13 лютого 2017 року) про право оренди ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» земельної ділянки площею 2,9974 га, кадастровий номер :01:001:0143, на підставі додаткової угоди від 08 квітня 2015 року до договору оренди землі № 122 від 18 вересня 2011 року.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 серпня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року,у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суди в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», треті особи: приватний нотаріус Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Береза Дарія Василівна, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Левицька Елеонора Антонівна, про визнання додаткової угоди до договору оренди недійсною, скасування державної реєстрації речового права призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров