Справа № 712/9764/20
Провадження № 2/712/1475/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у спрощеному судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених кошті, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, посилаючись на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради (далі - департамент) з 20.11.2008 року як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю відповідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям-з інвалідністю» № 2109-ІІІ від 16.11.2000 та Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерством фінансів України, Міністерством охорони здоров`я №226/293/169 від 30.04.2002.

09.09.2010 року ОСОБА_2 було влаштовано на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР.

З листопада 2010 року виплати допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю отримувала за довіреністю ОСОБА_1 .

Про факт влаштування ОСОБА_2 на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР Сніховська В.М. департамент не повідомила.

Загальна сума переплати складала 15 476,30 грн. за період з 01.11.2010 по 31.01.2013.

ОСОБА_1 повертала кошти на рахунок департаменту до квітня 2018 року (останній платіж 22.03.2018), на даний час переплата з урахуванням сплачених коштів становить 10 186,43 грн.

Відповідачу неодноразово направлялись листи про необхідність повернення надміру перерахованих сум допомоги, однак на даний час сума в розмірі 10 186,43 грн. не повернута.

Просять стягнути з ОСОБА_1 на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти у вигляді адресної грошової допомоги у розмірі 10 186,43 грн. за наступними реквізитами: р/р UA 0079620, банк ДКСУ м. Київ УДКСУ у м. Черкаси, код 37853109, МФО 820172, КПКВК: 0813043.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за наступними реквізитами: UA0079620, код 37853109, МФО 820172, банк ДКСУ м. Київ УДКСУ у м. Черкаси, КПКВК: 0810160.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити. Проти застосування строку позовної давності заперечувала, зазначивши, що відповідачем перервано строк позовної давності, оскільки останній платіж відповідачем був зроблений 22.03.2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд застосувати строк позовної давності., заперечував проти задоволення позовної заяви.

Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради (далі - департамент) з 20.11.2008 року як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю відповідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям-з інвалідністю» № 2109-ІІІ від 16.11.2000 (далі Закон) та Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерством фінансів України, Міністерством охорони здоров`я №226/293/169 від 30.04.2002 (далі Порядок).

09.09.2010 року ОСОБА_2 було влаштовано на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку особам з інвалідністю з дитинства, які перебувають на повному державному утриманні у будинках-інтернатах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, пансіонатах для ветеранів війни та праці, стаціонарних відділеннях територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), навчальних закладах тощо (далі - установа (заклад)), виплачується 25 відсотків призначеного розміру державної соціальної допомоги.

Різниця між розміром призначеної державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства, яка перебуває в установі (закладі), і розміром державної соціальної допомоги, яка виплачується особі з інвалідністю з дитинства відповідно до абзацу першого цього пункту, перераховується установі (закладу), де перебуває особа з інвалідністю з дитинства, за її особистою письмовою заявою або заявою його законного представника.

Згідно частини 1 статті 14 Закону виплата у повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

З листопада 2010 року виплати допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю отримувала за довіреністю Сніховська Віра Михайлівна.

Про факт влаштування ОСОБА_2 на повне державне утримання в Черкаський геріатричний пансіонат ЧОР Сніховська В.М. департамент не повідомила.

Загальна сума переплати складала 15476,30 грн. за період з 01.11.2010 по 31.01.2013.

ОСОБА_1 повертала кошти на рахунок департаменту до квітня 2018 року (останній платіж 22.03.2018), на даний час переплата з урахуванням сплачених коштів становить 10186,43 грн.

Відповідачу неодноразово направлялись листи про необхідність повернення надміру перерахованих сум допомоги, однак на даний час сума в розмірі 10186,43 грн. не повернута.

В своїх заявах відповідач посилалася на невірне зазначення метричних даних відповідача в позовній заяві.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорту на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 24 травня 2001 року Соснівським РВ УМВС в Черкаській області.

Вирішуючи клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про застосування позовної давності, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином перебіг позовної давності у даних правовідносинах, що виникли між сторонами, розпочався з 01 лютого 2013 року, коли у відповідача виникла заборгованість за надміру перерахованих сум допомоги заборгованість.

Судом встановлено, що відповідач періодично повертала кошти на рахунок департаменту до квітня 2018 року, останній платіж був зроблений відповідачем 22.03.2018 року.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, здійснення відповідачем повернення коштів до квітня 2018 року, суд розцінює як визнання відповідачем вимоги про повернення коштів та обов`язку їх повернення. Тому вказаними діями відповідача перебіг позовної давності був перерваний, перебіг якого почався знову з 23.03.2018 року.

Отже, суд приходить до висновку, що строк позовної давності на момент звернення позивача 05.10.2020 року до суду строк позовної давності не закінчився, тому заява представника відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та часткове погашення боргу відповідачем, яка фактично визнала вимоги про повернення коштів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які понесені позивачем в ході судового розгляду, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн., що стверджується платіжним дорученням № 189 від 23.09.2020 року.

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 2102 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 3, 10, 11, 1212, 1166 ЦК України, ст.ст.4, 5, 11, 12, 13, 81-84, 89, 141, 259, 263-266, 273, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти у вигляді допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам у розмірі 10186,43 грн. за наступними реквізитами: р/р UA 0079620, банк ДКСУ м. Київ УДКСУ у м. Черкаси, код 37853109, МФО 820172, КПКВК: 0813043.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 2102,00 грн. на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за наступними реквізитами: UA0079620, код 37853109, МФО 820172, банк ДКСУ м. Київ УДКСУ у м. Черкаси, КПКВК: 0810160.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий Романенко В.А.

Повний текст рішення суду виготовлений 06 квітня 2021 року.