Справа № 131/283/21
Провадження № 4-с/131/1/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Балтак Д.О. розглянувши в м. Іллінці скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Оратівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального-Західного управління Міністерства юстиції України, боржник - ОСОБА_2 , зацікавлені особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Оратівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального-Західного управління Міністерства юстиції України, боржник - ОСОБА_2 , зацікавлені особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 березня 2021 р. скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Оратівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального-Західного управління Міністерства юстиції України, боржник - ОСОБА_2 , зацікавлені особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено без руху та надано стягувачу строк для усунення недоліків даного процесуального документу, які полягали у відсутності необхідної кількості копій даної скарги з урахуванням визначеного складу сторін та відсутності засвідчених копій документів, які є долучені представником стягувача до даної скарги.

30 березня 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшла заява представника стягувача про усунення недоліків, у змісті якої останній із посиланням на зміст частини 2 статті 183 ЦПК України доводить до відома суду, що відповідні копії скарги на бездіяльність органу виконання судового рішення були надіслані його довірителькою на адреси сторін даної справи та докази такого надіслання надані суду.

В частині усунення недоліків скарги щодо необхідності надання суду належним чином посвідчених копій документів, які долучені до зазначеної скарги, представник стягувача зазначає, про відсутність у його розпорядженні оригіналів відповідних судових рішень та процесуальних документів державного виконавця, копії яких долучені ним до даної скарги.

Таким чином, представником стягувача недоліки скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Оратівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального-Західного управління Міністерства юстиції України, боржник - ОСОБА_2 , зацікавлені особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наведені в ухвалі Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 березня 2021 р. усунуті не були, у зв`язку із чим дану скарга слід вважати неподаною та необхідно повернути стягувачу, із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VII.

Згідно з частиною 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що зміст частини 2 статті 183 ЦПК України, на приписи якої посилається представник скаржника у заяві про усунення недоліків, не регулюють спірні процесуальні правовідносини в частині судового контролю за виконанням судового рішення, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок наведений Верховним судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 27 січня 2021 р. у справі № 569/13154/20 (провадження № 61-15520св20).

При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, правова позиція представника стягувача щодо відсутності у нього обов`язку надання суду відповідної кількості копій скарги на бездіяльність органу виконання судового рішення з урахуванням визначеного складу учасників справи не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема змісту частини 1 статті 177 ЦПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відсутність у розпорядженні представника стягувача оригіналів відповідних судових рішень та процесуальних документів державного виконавця, копії яких долучені ним до скарги на бездіяльність органу виконання судового рішення, не звільняє останнього від виконання вимог частини 2 статті 95 ЦПК України, змістом якої визначено що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Так, представник стягувача та/або безпосереднього сам стягувач не позбавлені можливості ознайомитись із матеріалами відповідних судових справ та змістом виконавчого провадження, в яких останній має відповідний процесуальний статус (позивач, заявник, стягувач) та отримавши належним чином посвідчені копії судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та процесуальних документів державного виконавця долучити зазначені документи у необхідній кількості до скарги на бездіяльність органу виконання судового рішення.

Таким чином, представник стягувача, при зверненні до суду із заявою про усунення недоліків, допустив не виконання вимог частини 2 статті 95 ЦПК України та частини 1 статті 177 ЦПК України.

Положеннями частини 3 статті 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин суд дійшов до висновку про необхідність повернення стягувачу скарги на бездіяльність органу виконання судового рішення, роз`яснивши останньому, що дане повернення не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення даної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-178, 185, 263 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Оратівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального-Західного управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), боржник - ОСОБА_2 , зацікавлені особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважати неподаною та повернути стягувачу.

Роз`яснити стягувачу, що повернення скарги на бездіяльність органу виконання судового рішення не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення даної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її отримання.

Копію ухвали надіслати стягувачу.

Суддя: