Справа № 459/1610/20
Провадження № 2-ві/459/3/21
У Х В А Л А

судового засідання

01 квітня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.

за участю секретаря судового засідання Піскляк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді заяву про відвід судді Мельникович М.В., подану відповідачем ОСОБА_1 в цивільній справі № 459/1610/20 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Червоноградського міського суду Львівської області з 18.06.2021 року перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою від 16.01.2021 року, після повторного автоматизованого розподілу внаслідок задоволення заяви про відвід судді Отчак Н.Я., справа прийнята до провадження суддею Мельникович М.В.

24.03.2021 року на адресу суду поступила заява ОСОБА_1 про відвід судді Мельникович М.В.

Ухвалою від 29.03.2021 року заяву про відвід визнаною необгрутованою та передано для вирішення питання про відвід іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

31.03.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 року, заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Мельникович М.В. в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд судді Дем`яновської Ю.Д.

Заяву мотивовано тим, що в судовому засіданні 16.03.2021 року головуючим суддею Мельникович М.В. було порушено його процесуальні права, що полягало:

- у винесені ухвали про відмову в задоволенні відводу (заява від 16.03.2021 року);

- у винесенні ухвали про відмову у передачі справи за підсудністю за місцем проживання відповідача (заява від 08.10.2020 року);

- ігноруванні практики ЄСПЛ щодо права сторони на відвід судді;

- порушення процесуальних прав відповідача шляхом погрози застосування проти нього штрафу, якщо він буде захищати свої невід`ємні конституційні права;

- обмеження в доступі до правосуддя через відмову у передачі справи за підсудністю, в зв`язку з чим просить відвести суддю Мельникович М.В. на підставі ст.36 ЦПК України, як така, що прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи та інші підстави, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч. 7ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відповідності до вимог ч.8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід, оглянувши матеріали справи № 459/1610/20 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід судді Мельникович М.В. виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, як обставину, що викликає сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, відповідач вважає постановлення суддею ряду процесуальних рішень, з якими відповідач не погоджується. Однак вказана обставина не може бути підставою для відводу судді в силу імперативних норм ч.4 ст.36 ЦПК України та спростовується детальним мотивуванням суддею кожного процесуального рішення, про що постановлено письмові ухвали.

Разом з тим, відповідач покликається, як на підставу відводу та неможливість розгляду справи суддею Мельникович М.В. на ту обставину, що суддя прямо чи побічно заінтересована в результаті розгляду справи. Однак у тексті заяви жодним чином не вказано в чому саме полягає пряма чи побічна заінтересованість судді Мельникович М.В. у результаті розгляду справи, не містить мотивів щодо обґрунтованих сумнівів щодо безсторонності та неупередженості суду відповідно до практики ЄСПЛ, жодних обґрунтувань цих тверджень у заяві не викладено, а тому є необґрунтованою.

Стаття 6§1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом. У зв`язку із цим Європейський суд з прав людини встановив об`єктивний і суб`єктивний критерії визначення неупередженості суддів.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Аналіз наведених мотивів відводу не дає підстави зробити висновок, що побоювання сторони відповідача щодо небезсторонності судді Мельникович М.В. є виправданими.

Що стосується посилання відповідача на порушення його процесуальних прав шляхом погрози застосування проти нього штрафу, якщо він буде захищати свої невід`ємні конституційні права, то такі не є підставою для відводу судді виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, яка визначає, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами є обов`язком суду. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України). Обов`язком учасника судового процесу та його представника є добросовісне користування процесуальними правами, зловживання таким не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України). Більше того, керування ходом судового засідання, забезпечення додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`зків відповідно до завдань цивільного судочинства, вжиття необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку є безпосередньою функцією головуючого (ст. 214 ЦПК України), а тому не підставою відводу судді.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07) суд зазначає, що за суб`єктивний критерій повинні братися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, слід мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться».

Оскільки побоювання відповідача щодо упередженості судді Мельникович М.В. не є об`єктивно виправданими, то в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст.36,39,40 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Мельникович М.В. в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська