Справа № 428/8915/20
Провадження № 2/428/455/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шурхно Кирило Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . Представник позивача просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач є членом сім`ї колишнього власника квартири, не проживає у вказаній квартирі та добровільно з реєстраційного обліку не знімається.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії НОН № 578238 від 27.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговською О.В., реєстр № 625, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 217910075, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговською О.В. від 27.07.2020, яку вона придбала у ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 11509, виданої 03.11.2020 відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, не є її власником або членом сім`ї власника, існування реєстрації відповідача в квартирі обмежує право власності позивача, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

При цьому, суд враховує, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що позов адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 37279 від 23.10.2020 року у сумі 840,80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 420,40 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Шурхна Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Луганській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., згідно з квитанцією про сплату № 37279 від 23.10.2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , виданий 28.01.2017 ТП № 2 Міжрайонного ОУФМС Росії по Московській області в міському поселенні Одинцове.

Суддя І. С. Посохов