Справа №303/7763/20
рядка стат. звіту - 40
31 березня 2021 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого судді Куцкір Ю.Ю.
за участю секретаря судових засідань Славич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ТзОВ «ФК «Паріс», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «ФК «Паріс», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги мотивовані тим, що приватним виконавцем Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис на користь ТзОВ «ФК» Паріс» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору від 27.05.2011 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк» та складається із заборгованості в розмірі 34 880,05 гривень.
Зазначений виконавчий напис вважає вчиненим з чисельними порушеннями законодавства та таким, що не підлягає виконанню, оскільки, по-перше, сплив строк давності; по-друге, постанова, на підставі якої був вчинений виконавчий напис була судом скасована; по-третє, відсутній борг за кредитним договором.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд позов задоволити з підстав зазначених у ньому.
Представник відповідача ТзОВ «ФК «Паріс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійні вимоги: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22.09.2015 року позов АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 28 191,24 гривень було задоволено (а.с. 21, 22).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (а.с. 25, 26).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2007 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін (а.с. 27-31).

Відповідно до вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з п.3.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п.1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

При вчиненні напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу посилається на статтю 87 Закону України "Про нотаріат", за якою стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, однак представник відповідача та приватний нотаріус не надали суду належних доказів того, яка саме була підстава для стягнення заборгованості у безспірному порядку.

Також з матеріалів справи вбачається, що представником відповідача не надано суду доказів того, що при вчиненні напису, нотаріус отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, який зазначений у написі, є безспірними. Крім цього, представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів про отримання позивачем ОСОБА_1 вимоги про повне погашення заборгованості.

Крім цього, також слід відмітити, що відповідно до ст.88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В даному випадку, рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було ухвалено 22.09.2015 року, строк кредитного договору закінчився 27.05.2012 року, тобто початок виникнення права вимоги у відповідача виникло саме з моменту несплати чергового платежу по кредиту. У свою чергу, для здійснення виконавчого напису представник відповідача звернувся тільки 25.09.2020 року, тобто більше як через три роки.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольнити позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 226, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №50833 вчинений 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем на користь ТзОВ «ФК «Паріс».

Стягнути із ТзОВ «ФК «Паріс» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», , місце знаходження м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.77А.

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійні вимоги: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місце знаходження м.Житомир, вул.Велика Бердичівська, 35.

Повний текст рішення суду складено 31.03.2021 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір