Справа № 309/1835/19
Провадження № 2/309/347/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2021 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області в особі
головуючого судді Савицький С.А.
за участю секретаря судового засідання Гуржій Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хустської міської ради до ОСОБА_1 про припинення права постійного користування земельною ділянкою,-
Позов мотивовано тим, що Хустською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Хустського району встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу приміщення при викупі №126 від 27 липня 1999, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в м. Хуст та ОСОБА_1 , зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою Закарпатської області в реєстрі за №7473, останній набув право власності на складські приміщення площею 1638,4 кв. м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .
Разом з цим, встановлено, що 18 жовтня 1999 року Представництвом Фонду державного майна в м. Хуст, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності АДРЕСА_2 .
Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №158875522 від 07.03.2019, відповідно до якої 27.09.2004 прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 право приватної власності на нежитлову будівлю склад, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Разом з цим, згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2014 року, винесеного у справі №309/4868/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, вирішено визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину складських приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .
Водночас, на підставі ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 25.12.2015 ОСОБА_1 виділено 1/2 частини нежитлової будівлі складу по АДРЕСА_1 , зазначену у висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна під №1 склад загальною площею 819,2 кв.м., а саме: 1 приміщення площею 7,6 кв.м., 2 приміщення площею 12,9 кв. м., 3 склад площею 490,9 кв. м., 5 приміщення площею 17,1 кв. м., 6 коридор площею 14,3 кв. м., 7 приміщення площею 33,0 кв. м, 10 магазин площею 25,2 кв. м., 11 склад площею 34,8 кв. м., 12 приміщення 21,8 кв. м., 13 приміщення площею 8,6 кв. м., 14 приміщення площею 10,9 кв. м., 15 склад площею 119,5 кв. м., 16 коридор площею 9,0 кв. м., 17 приміщення площею 13,6 кв. м.
Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №158586803 від 05.03.2019, з якої вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/2 частка нежитлової будівлі площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №4128 від 25.08.2018, виданого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І.
Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що нежитлова будівля площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_2 на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27.04.2014 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №4128 від 25.08.2018.
Поряд з цим, прокуратурою встановлено, що на підставі рішення 11 сесії 1 скликання Хустської міської ради народних депутатів №250 від 08.09.1999, ОСОБА_1 надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,78 га, що розташована в АДРЕСА_1 , для обслуговування будівель.
Враховуючи вищенаведене, на підставі п. д, е, ч.1 ст.141 ЗК України, позивач вважає, що слід припинити право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,78 га, яка перебуває в користуванні ОСОБА_1 , на підставі державного акту на право користування землею від 04.11.1999, зареєстрованого в Державній книзі реєстрації землекористувань за №167, шляхом визнання недійсним зазначеного державного акта.
Хустська місцева прокуратура в позові посилається на те, що Хустська міська рада протягом тривалого часу не вживає заходів щодо припинення користування земельною ділянкою площею 0,78 га, що безумовно є порушенням інтересів держави, що полягають у недотриманні забезпечення права держави на землю, а також раціонального використання та охорони земель, що, у свою чергу, призводить до ненадходження до місцевого бюджету коштів, які б могли бути отримані в результаті стягнення податку за землю або орендної плати.
Прокурор Хустської окружної прокуратури Худан І.І. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.
Представник відповідача Хустської міської ради - в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Столець В. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі уповноваженого представника міської ради, позовні вимоги просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.Причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:
В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу приміщення при викупі №126 від 27 липня 1999, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в м. Хуст та ОСОБА_1 ,зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою Закарпатської області в реєстрі за №7473, останній набув право власності на складські приміщення площею 1638,4 кв. м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .
Разом з цим, 18 жовтня 1999 року Представництвом Фонду державного майна в м. Хуст, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності АДРЕСА_2 .
Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №158875522 від 07.03.2019, відповідно до якої 27.09.2004 прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 право приватної власності на нежитлову будівлю склад, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2014 року, винесеного у справі №309/4868/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину складських приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .
На підставі ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 25.12.2015 року ОСОБА_1 виділено 1/2 частини нежитлової будівлі складу по АДРЕСА_1 , зазначену у висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна під №1 склад загальною площею 819,2 кв.м., а саме: 1 приміщення площею 7,6 кв.м., 2 приміщення площею 12,9 кв. м., 3 склад площею 490,9 кв. м., 5 приміщення площею 17,1 кв. м., 6 коридор площею 14,3 кв. м., 7 приміщення площею 33,0 кв. м, 10 магазин площею 25,2 кв. м., 11 склад площею 34,8 кв. м., 12 приміщення 21,8 кв. м., 13 приміщення площею 8,6 кв. м., 14 приміщення площею 10,9 кв. м., 15 склад площею 119,5 кв. м., 16 коридор площею 9,0 кв. м., 17 приміщення площею 13,6 кв. м.
Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №158586803 від 05.03.2019, з якої вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/2 частка нежитлової будівлі площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №4128 від 25.08.2018, виданого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І.
Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що нежитлова будівля площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_2 на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27.04.2014 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №4128 від 25.08.2018.
Втановлено, що на підставі рішення 11 сесії 1 скликання Хустської міської ради народних депутатів №250 від 08.09.1999, ОСОБА_1 надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,78 га, що розташована в АДРЕСА_1 , для обслуговування будівель.
Згідно ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і Законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Статтею 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, при цьому право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.
Право постійного користування земельними ділянками посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельною кодексу України, перелік яких є вичерпним.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно ч.2 ст.120 ЗК України набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Враховуючи вищенаведене, на підставі п. д, е, ч.1 ст.141 ЗК України, слід припинити право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,78 га, яка перебуває в користуванні ОСОБА_1 , на підставі державного акту на право користування землею від 04.11.1999, зареєстрованого в Державній книзі реєстрації землекористувань за №167, шляхом визнання недійсним зазначеного державного акта.
Відповідно п.а ч.1 ст.12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад в межах, визначених цим Кодексом повноважень, належить до сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.
Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України,сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 ЗК України).
З огляду на вище наведене, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд робить висновки про обґрунтованість та правомірність вимог позивача, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 142,247,258-268,280,282 ЦПК України, ст.15,16,20,21 ЦК України, ст.ст.80,81,116,155,158 ЗК України,-
Позов задовольнити.
Припинити право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,78 га, яка перебуває в користуванні ОСОБА_1 , на підставі державного акту на право користування землею від 04.11.1999, зареєстрованого в Державній книзі реєстрації землекористувань за №167.
Скасувати державний акт на право користування землею площею 0,78 га від 04 листопада 1999 року виданого ОСОБА_1 , що зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №167, вартістю 3 061 852,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.