єдиний унікальний номер справи 423/3068/20
номер провадження 2-о/423/20/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Сороки В.І.,

представника заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку окремого провадження цивільну справу №423/3068/20 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні годувальника - її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування своєї заяви зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 09.10.1987 року, вони мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік, ОСОБА_3 , помер у м.Первомайськ Луганської області. За життя її чоловік отримува пенсію, розмір якої значно перевищував розмір її пенсії, і на яку вони разом існували, оскільки жили однією родиною. Після смерті чоловіка вона не може забезпечувати собі нормальні умови життя, купувати життєво необхідні ліки, продовольчі товари, сплачувати медичні послуги та житло.

Для оформлення пенсії по втраті годувальника заявниця звернулась до УПФУ в Попаснянському районі із заявою про призначення пенсії, але їй було відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з втратою годувальника через відсутність підтверджуючого документа про перебування на утриманні чоловіка, та різної адреси реєстрації її та її чоловіка. Чоловік заявниці не був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, тому вона не має можливості отримати документ про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника, оскільки місцем смерті її чоловіка є місто Первомайськ Луганської області, де державні органи України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області надала відзив на заяву, в якому просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 за необґурнтованістю. У відзиві зазначила, що дійсно, ОСОБА_2 має статус внутрішньо переміщеної особи, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, отримує пенсію за віком, призначену безстроково. Виплата пенсії проводиться за електронною пенсійною справою без наявних паперових носіїв, так як пенсійна справа отримувача пенсії залишилася в УПФУ в м.Первомайську Луганської області.

25.08.2020 року ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою про перерахунок шляхом переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При зверненні до управління заявниця не надала документ про перебування на утриманні померлого годувальника.

Макет пенсійної справи померлого ОСОБА_3 теж знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області.

В матеріалах макету паперової пенсійної справи померлого ОСОБА_3 наявна копія паспорту ЕМ 342345 від 25.09.1999 р., згідно якого ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно паспорта НОМЕР_1 від 06.07.1999 р. ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Адреси реєстрації заявника та її померлого чоловіка не співпадають. Дійсно, у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №923- від 10.03.2020 року на ім`я ОСОБА_2 , виданої Управлінням соціального захисту населення Попаснянської РДА, зазначено місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 . В той час, як в макеті пенсійної справи померлого ОСОБА_3 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відсутня, виплата пенсії була зупинена з 01.02.2015 року. Померлий не набув статусу внутрішньо переміщеної особи, тобто проживав за адресою реєстрації, яка зазначена в паспорті, відповідно - за різними адресами з ОСОБА_2 .

Вважають, що заявницею передчасно подано заяву до суду, оскільки пенсія заявниці є більшою, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних громадян, а тому факт утримання відсутній. Пенсія заявниці за серпень 2020 року становить 2230,90 грн., а прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.07.2020 року становить 1712,00 грн.

У судове засідання заявниця не з`явилася.

В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Степанова О.В. заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив суд розглянути справу без його участі, підтримав відзив на заяву.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1987 року ( а.с.14).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі від 03.09.2020 року ОСОБА_2 відмовлено в перерахунку щодо переведення з пенсії за віком у зв`язку з втратою годувальника, оскільки нею не надано документа про перебування на утриманні померлого годувальника ( а.с.13).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , 1974 року народження, пояснив, що він знайомий із сім`єю ОСОБА_5 , його батько товаришував з померлим ОСОБА_3 , знає померлого з свого дитинства. ОСОБА_3 та його дружина все подружнє життя мешкали разом. З початком бойових дій перемістились у с.Катеринівка, потім щось сталося у ОСОБА_3 з ногою і вони повернулись у м.Первомайськ, йому ампутували ногу, його дружина ОСОБА_2 доглядяла за ним. У померлого була гарна пенсія, і вони жили на його пенсію.

Свідок ОСОБА_6 , 1980 року народження, в судовому засіданні пояснив, що він товаришував з ОСОБА_5 , знав їх з дитинства, допомагав дядькові ОСОБА_7 у гаражі, подавав ключі. Костирі все життя прожили разом за адресою: пров.Заводський у м.Первомайск Луганської області. ОСОБА_3 помер, до його смерті вони з дружиною жили разом однією сім`єю, не розлучалися та не роз`їжджалися. Померлий ОСОБА_3 утримував сім`ю, бо у нього була більша пенсія.

Отже, у судовому засіданні наведеними доказами підтверджено факт проживання заявниці з чоловіком ОСОБА_3 однією сім`єю по день його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Як зазначено вище, заявниця є членом сім`ї ОСОБА_3 , оскільки перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі та постійно проживала з ним однією сім`єю по день його смерті.

Заявниці призначено пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.16). Місячний розмір її пенсії складає 2668 грн.29 коп.( а.с.32)

Згідно довідки УПФУ в Попаснянському районі Луганської області, померлий ОСОБА_3 знаходився на обліку в УПФУ в Попаснянському районі і отримував пенсію за віком. З 01.02.2015 року ОСОБА_3 було припинено виплату пенсії у зв`язку з відсутністю довідки внутрішньо переміщеної особи. За поновленням пенсії за життя ОСОБА_3 в управління не звертався, тому пенсія йому не нараховувалась та не виплачувалась. На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 місячний розмір його пенсії складав 12 536 грн. 02 коп.( а.с.33)

Дані щодо інших доходів заявниці, окрім власної пенсії, відсутні.

З наведеного вбачається, що пенсія чоловіка у зазначеному розмірі була постійним основним джерелом засобів до існування для заявниці.

Встановивши, що допомога яка надавалась заявниці померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування суд вважає доведеним факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

Сам по собі факт отримання заявницею пенсії, розмір якої забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення даного спору.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2020 (справа №210/343/19).

Отже, заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту заявниці необхідно для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

На підставі викладеного, положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» керуючись ст. ст. 89, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утриманні годувальника її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Повне рішення суду складено 04.03.2021.

Суддя І.В. Лизенко