Справа № 351/2052/20
Номер провадження №2/351/179/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить продовжити строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 . Свої позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько. Після смерті останнього залишилось спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 .

17.08.2020 р. позивач звернувся до нотаріуса із зайвою про прийняття спадщини за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому останній не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому що на момент відкриття спадщини та протягом подальшого часу не мав паспорта громадянина України у зв`язку із його втратою. Так як позивач пропустив строк з поважних причин, тому він вимушений був звернутися до суду із даним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав викладених у позові. Зокрема зазначили, що позивач пропустив строк оскільки втратив паспорт. Позивач також зазначив, що не проживав з батьком 20 років. Будь-яких ремонтних робіт у будинку АДРЕСА_1 не проводив.

Відповідачка позов не визнала, з підстав викладених у заяві, вказала, що позивач не цікавився життям батька, не допомагав по господарству. Похорон відбувся 13.12.2019 р. в м. Снятині, на яких також був присутній позивач . Після поховання свого батька не цікавився спадковим майном. Зазначила, що причини пропуску позивачем строку до нотаріуса є неповажними.

Заслухавши позивача та його представника, відповідачку, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

-допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що у її

присутності нотаріус 26.12.2019р. відмовив позивачу завести спадкову справу, оскільки у останнього був відсутній паспорт.

-допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що позивач загубив

паспорт, це йому стало відомо зі слів позивача. Вказав, що нотаріус у грудні 2019 р. відмовив позивачу, у заведенні спадкової справи у зв`язку з втратою паспорта.

Постановою державного нотаріуса першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 17.08.2020 р. відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропущеним строком на прийняття спадщини.

З довідки від 17.08.2020 р. №982/02-14, виданої державним нотаріусом, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав АДРЕСА_1 заведена спадкова справа за №109/2020 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом №261 від 15.05.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 та заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №599 від 14.08.2020 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 . Заяв від інших спадкоємців не надходило.

07.07.2020 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до Івано-Франківського МВ УДМС України в Івано-Франківській області про втрату паспорта .

Івано-Франківським МВ УДМС України зазначено, що 07.07.2020 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Івано-Франківського міського відділу УДМС України в Івано-Франківській області із заявою про оформлення паспорта громадянина України. У заяві про втрату паспорта громадянина України зазначено, що паспорт втрачено заявником 20.05.2020 р. Згідно даних Єдиної Інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами 21.07.2020 р. ОСОБА_1 , документовано паспортом громадянина України у формі НОМЕР_1 замість втраченого паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області.

З свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 07.08.2007 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_8 » присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_4 слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях ;1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Судом встановлено, що батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З показань свідків слідує, що 26.12.2019 р. позивач звернувся до нотаріальної контори та отримав від нотаріуса усну відмову у заведенні спадкової справи у зв`язку із відсутністю у останнього паспорта громадянина України.

Отримав паспорт громадянина України ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, а також встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки останній не довів існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття ним спадщини, а отже, ним не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин.

На підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та ст.1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський