Апеляційне провадження № 22-ц/824/3034/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи 755/1085/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Головачова Я.В., за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.,

сторони справи:

позивачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська 2б»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану їх представником ОСОБА_3 ,

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2020 року, ухваленого в приміщенні суду під головуванням судді Савлук Т.В., -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСББ «Микільсько-Слобідська 2б» про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів від 01 жовтня 2017 року, оформлено протоколом загальних зборів ОСББ «Микільсько-Слобідська 2б».

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник позивачів ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів. Зобов`язано відповідача надати суду належно посвідчену копію протоколу загальних зборів ОСББ «Микільсько-Слобідська 2б» проведених 01.10.2017 зі всіма додатками.

Попереджено, що у випадку невиконання вимог ухвали Київського апеляційного суду до відповідача будуть застосовані заходи процесуального примусу, що передбачені нормами цивільного-процесуального законодавства України.

В супровідному листі на адресу відповідача за підписом судді зазначено прохання суду надати в строк до 24.03.2021 витребовувані за ухвалою суду копії документів.

Проте, станом на 31.03.2021 відповідач вимог ухвали про витребування доказів не виконав.

У відповідності до положень ст. 44 ЦПК України зловживання учасниками судового процесу та їх представниками процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до положень ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Отже, згідно правового аналізу наведених норм права вбачається, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 45 ЦПК України). Суд з метою запобігання зловживанням справами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін.

З викладеного можна зробити висновок, що під зловживанням процесуальними правами розуміється цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), перешкоджають гарантованому у п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на зловживання ОСББ «Микільсько-Слобідська, 2-б» їх процесуальними правами та невиконання ухвали суду про витребування доказів, колегія суддів приходить до висновку про застосування до відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. 36, 44, 143, 144 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати невиконання відповідачем Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська 2б» ухвали Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року про витребування доказів зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська 2б» (, 02002, м. Київ, вул.Микільсько-Слобідська, 2Б) у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, який підлягає стягненню в дохід державного бюджету у розмірі 1 розміру прожиткового мінімума для працездатних осіб, що складає 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська 2б» (, 02002, м. Київ, вул.Микільсько-Слобідська, 2Б) штраф у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021, .

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 1 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: