Справа № 562/484/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Мички І.М. секретаря судових засідань Кондратюк Н.В., за розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Здолбунів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя сторона орган опіки та піклування Здолбунівської РДА про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей-,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 12 серпня 2017 року до 26 грудня 2019 року перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від данного шлюбу в них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; діти проживають разом з позивачкою . Знаходяться на її утриманні. Вказана обставина стверджується актом № 2-19/01 від 19 лютого 2020 року виданим ОСББ « Залізничник 2016». Відповідно до судового наказу виданного Здолбунівським районним судом 10.06.2019 року № 562/1600/19 відповідач зобов`язаний сплачувати на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З врахуванням вказаних в позовній заяві обвставин просить призначити аліменти в розмірі 25 відсотків зі всіх доходів відповідача щомісячно на дитину ОСОБА_4 , до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткоовго мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину , а також 10% відсотків зі всіх доходів відповідача щомісчно на путримання позивачки до досягнення ОСОБА_4 трьох річного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас позивачка просить визначити місце проживання дітей , так , діти прожиавють разом з нею однак, дочка ОСОБА_3 , зареєстрована за місцем реєстрації відровідача а син ОСОБА_4 , не має місця реєстрації , оскільки відповідач не надає згоди позивачці для здійснення реєстрації.

Відповідач 05.06.2021 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в якій просить виключити його з відомостей про особу батька з актового запису про народження дитини .

27.01.2021 року на адресу суду надійла заява представника позивачки про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

18.01.2021 року на адресу суду надішла заява відповідача в якій позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, зустрічний позов просить залишити без розгляду, розгляд справи провести без його участі.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 11.02.2020 року та свідоцтва серії НОМЕР_2 від 22.11.2018 року відповідач є батьком дітей.

Як встановлено в судовому засіданні діти сторін проживають разом з позивачкою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно досліджений доказів в судовому засіданні відповідач на утримання дочки надає не значні кошти, які було стягнено згідно наказу Здолбунівського районного суду Рівненскої області № 562/1600/19. Однак в сторін ще є одна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходиться на утриманні позивачки.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач не бере участі в утриманні своєї дитини та при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що відповідач надав суду заяву в якій визнав позовні вимоги позивачки, суд вважає за можливим визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 25 відсотків зі всіх доходів відповідача щомісячно на дитину ОСОБА_4 , до досягнення ним повноліття, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Згідно ст. 75 СК України , дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 10% відсотків зі всіх доходів відповідача щомісячно на утримання позивачки до досягнення ОСОБА_4 трьох річного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи діти сторін проживають з позивачкою , однак місце реєстрації дочки ОСОБА_5 є саме міце реєстрації відповідача, тобто , АДРЕСА_2 . Так , як відповідач не надає згоди щодо місця реєстрації сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому дитина проживає з позивачкою без реєстрації.

Відповідно до ст. 160, ч.ч.1,2 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Заслухавши думку кожної із сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність проживання дітей з матір`ю, беручи до уваги встановлені судом обставини, а саме, що на даний час діти проживають разом з матір`ю, за місцем проживання дітей створені всі умови для проживання, мати їх виховує та утримує, суд вважає вірним визначити місце проживання дітей із матір`ю - позивачкою ОСОБА_7 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Саме проживання малолітніх дітей із матір`ю, на думку суду, буде цілком відповідати інтересам дітей, забезпечить комфортні умови та сприятиме їх здоровому розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.181-183 , 191 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя сторона орган опіки та піклування Здолбунівської РДА про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 який проживає: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 25 відсотків зі всіх доходів відповідача щомісячно , до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також 10% відсотків зі всіх доходів відповідача щомісячно на утримання позивачки до досягнення ОСОБА_4 трьох річного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнення аліментів починати з 27.02.2020 року.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 місце проживання матері.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 який проживає: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя