ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/1223/20
Провадження № 22-ц/4820/237/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Гриньова А. М.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів Вельгас О. В., Ковальчука В. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 681/1223/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року (суддя Горгулько Н. А., повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Новоселицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області про розірвання трудового договору і зобов`язання внесення запису до трудової книжки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

21 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала, що у січні 2015 року вона була прийнята на роботу на посаду вчителя трудового навчання у Новоселицький НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, ліцей». У квітні 2015 року у зв`язку з вагітністю та пологами пішла у відпустку по догляду за дитиною і повідомила керівництво школи про намір перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Наприкінці травня 2018 року вона звернулася з приводу виходу на роботу до заступника директора, яка повідомила, що керівництво прийме це до уваги і їй повідомлять про дату виходу на роботу. Проте на роботу її не викликали, з приводу чого зверталася також до відділу освіти. У червні 2020 року подала до відділу освіти письмову заяву про забезпечення її роботою у школі. У відповідь на звернення надійшов лист директора школи із вимогою надати письмові пояснення з приводу її невиходу на роботу. Неможливість забезпечити її роботою стала підставою написання заяви про звільнення з роботи на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України з 01 липня 2020 року, на що отримала відмову, оскільки школа вважає, що її права не порушуються. Утримання відповідачем трудової книжки позбавляє можливості працевлаштуватися.

Тому позивачка просила розірвати трудовий договір між нею і Новоселицькою ЗОШ І-ІІІ ступенів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України з 01 липня 2020 року та зобов`язати внести запис про припинення трудових відносин до трудової книжки.

Рішенням Полонського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року у позові відмовлено.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Суд не взяв до уваги, що з 2015 року вона перебуває у трудових відносинах з Новоселицькою ЗОШ І-ІІІ ступенів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади. Без вирішення питання про її звільнення на посаду вчителя трудового навчання, яку вона займала, у 2015 році прийнята ОСОБА_3 . Саме це є причиною неможливості забезпечити її роботою і порушенням трудового законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу Новоселицька ЗОШ І-ІІІ ступенів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Керівництво школи вважає, що при вирішенні спору мають бути враховані порушення, допущені ОСОБА_2 , пропуск строку звернення до суду за захистом порушених трудових прав і неможливість розірвання трудового договору «заднім числом» з 01 липня 2020 року.

У засіданні апеляційного суду представник позивачки апеляційну скаргу підтримав. Представники відповідача визнали її необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмову у позові суд першої інстанції мотивував недоведеністю позивачкою факту порушення роботодавцем її трудових прав.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Установлено, що згідно з наказом Відділу освіти, молоді та спорту Полонської районної державної адміністрації № 1-к/тр від 02 січня 2015 року ОСОБА_2 прийнята на посаду вчителя трудового навчання Новоселицького НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, ліцей» з 02 січня 2015 року до кінця навчального року з неповним тижневим навантаженням на умовах строкового трудового договору.

З 03 квітня 2015 року по 06 серпня 2015 року позивачці був виданий листок непрацездатності у зв`язку з вагітністю та пологами.

01 вересня 2015 року до трудової книжки ОСОБА_2 внесений запис про реорганізацію Новоселицького НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, ліцей» Полонської районної ради Хмельницької області в Новоселицьку ЗОШ І-ІІІ ступенів Полонської районної ради Хмельницької області.

Відповідно до заяви від 17 червня 2020 року, адресованої начальникові Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Полонської міської ради позивачка просила повідомити коли вона може приступити до виконання обов`язків вчителя трудового навчання.

У заявах від 30 червня 2020 року, 13 липня 2020 року, 27 липня 2020 року, 26 серпня 2020 року, адресованих Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Полонської міської ради і Новоселицькій ЗОШ І-ІІІ ступенів, ОСОБА_2 просила звільнити її з роботи з 01 липня 2020 року на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України.

Листами від 03 липня 2020 року № 757 і від 24 липня 2020 року № 812 Відділ освіти, молоді та спорту Полонської міської ради рекомендує позивачці з приводу звільнення з роботи звертатися до директора Новоселицької ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Відповідно до листів Новоселицької ЗОШ І-ІІІ ступенів від 23 червня 2020 року № 106, від 21 липня 2020 року № 108, від 14 серпня 2020 року № 114, від 07 вересня 2020 року № 122 ОСОБА_2 запропоновано з`явитися для надання пояснень щодо її відсутності на роботі та роз`яснено про неможливість звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України, оскільки її трудові права не порушені.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

За змістом частини 1 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається (стаття 22 КЗпП України).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України).

Частиною 3 статті 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Розірвання трудового договору за частиною 3 статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення чи мало місце невиконання роботодавцем законодавства про працю чи умов колективного або трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку.

Особливістю розірвання трудового договору за частиною 3 статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору, тобто скоротити двотижневий строк, визначений частиною першої цієї статті.

Якщо роботодавець не погоджується з тим, що мають місце порушення, які у відповідності до частини 3 статті 38 КЗпП України є підстаою для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строк, визначений останнім, це свідчить про виникнення трудового спору.

Статтею 40 КЗпП України передбачена така підстава розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, як прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (пункт 4).

У справі установлено, що ОСОБА_2 02 січня 2015 року була прийнята на роботу на посаду вчителя трудового навчання Новоселицького НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, ліцей» за строковим трудовим договором до кінця навчального року.

Після закінчення строку трудового договору жодна із сторін не вимагала припинення трудових відносин.

У вересні 2015 року у трудову книжку позивачки внесений запис щодо реорганізації Новоселицького НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, ліцей» Полонської районної ради Хмельницької області в Новоселицьку ЗОШ І-ІІІ ступенів Полонської районної ради Хмельницької області.

Тому відповідно до частини 1 статті 39-1 КЗпП України дія укладеного між сторонами трудового договору вважається продовженою на невизначений строк.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_4 .

У матеріалах справи відсутні відомості про надання позивачці відпустки по догляду за дитиною.

Після досягнення дочкою трирічного віку ОСОБА_2 виявила бажання працювати.

У матеріалах справи відсутні докази її звернення з цього приводу до відповідача у 2018 році. Проте наявні докази такого звернення у 2020 році, що не заперечувала директор школи у суді.

Забезпечення ОСОБА_2 роботою було неможливим, оскільки відповідно до наказу № 90-к/тр від 31 серпня 2015 року на посаду вчителя трудового навчання Новоселицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 01 вересня 2015 року була прийнята ОСОБА_3 , яка продовжує працювати по теперішній час.

Зазначені обставини стали підставою для подання позивачкою заяви про звільнення з роботи за частиною 3 статті 38 КЗпП України.

Питання про звільнення ОСОБА_2 не вирішено, її трудова книжка знаходиться у відповідача, роботодавець не забезпечив прийнятого на роботу працівника роботою.

На думку апеляційного суду на час подання позивачкою заяв про звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України у червні-липні 2020 року мало місце невиконання Новоселицькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області законодавства про працю відносно ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для звільнення позивачки з роботи за частиною 3 статті 38 КЗпП України з 01 липня 2020 року (дата визначена працівником) відповідно до поданих заяв, у яких вона зазначає про неодноразове звернення про звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України.

Заперечення відповідача проти позову з посиланням на вчинення ОСОБА_2 порушень трудової дисципліни не заслуговують на увагу, оскільки адміністрація школи не вирішила питання про її звільнення з роботи за порушення трудової дисципліни і вони не є предметом дослідження у цій справі.

Не ґрунтується на законі й посилання роботодавця на пропущення позивачкою строку звернення до суду за захистом порушеного трудового права, оскільки таке порушення є триваючим.

Апеляційний суд відхиляє також заперечення відповідача щодо звільнення працівника «заднім числом» з 01 липня 2020 року.

Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору.

При вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України визначальним є те, чи мало місце невиконання роботодавцем законодавства про працю відносно працівника на момент подання ним заяви про звільнення на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України.

Оскільки дату звільнення 01 липня 2020 року позивачка визначила у заявах, на час подання таких заяв невиконання трудового законодавства з боку роботодавця мало місце, наявні підстави для звільнення ОСОБА_2 за частиною 3 статті 38 КЗпП України з 01 липня 2020 року.

З урахуванням наведеного не можуть бути прийняті до уваги аргументи, викладені представником відповідача у відзиві на апеляційну скаргу.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На підставі частин 1 і 2 статті 141 ЦПК України документально підтверджені (квитанції) витрати ОСОБА_2 по оплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 2102 грн і на професійну правничу допомогу у сумі 1100 грн підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Що стосується вимог про стягнення решти витрат на професійну правничу допомогу (3000 грн), то стягненню вони не підлягають з таких підстав.

Відповідно до матеріалів справи професійну правничу допомогу ОСОБА_2 у справі надавав адвокат Кушнірук В. М. згідно з договором про надання правової допомоги від 14 вересня 2020 року.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).

Умовами договору про надання правової допомоги передбачено, що гонорар адвокату виплачується довірителем у розмірі, встановленому за домомвленістю, та відповідає складності справи і терміну перебування її у провадженні. Оплата праці адвоката посвідчується квитанцією.

Крім договору у матеріалах справи наявні підписаний адвокатом Кушніруком В. М. розрахунок вартості виконаних робіт і квитанція про оплату позивачкою витрат на правничу допомогу у сумі 1100 грн. Будь-які інші документи на підтвердження погодження ОСОБА_2 розміру гонорару, оплати послуг відсутні.

Зазначеним вище договором про надання правової допомоги не передбачений порядок оплати послуг після завершення розгляду справи.

Отже, погодженим сторонами договору є гонорар у сумі 1100 грн, які позивачка фактично сплатила адвокатові і які необхідно стягнути з відповідача на її користь.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Розірвати трудовий договір між ОСОБА_2 і Новоселицькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України з 01 липня 2020 року.

Зобов`язати Новоселицьку загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області внести запис про припинення трудових відносин до трудової книжки ОСОБА_2 .

Стягнути з Новоселицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Хмельницької області (місцезнаходження вул. Соборна, 122, с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області, ІК ЄРДПОУ 23562634) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 3202 грн (три тисячі двісті дві грн).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта