З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2021 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - Сарай А.І.,
за участю секретаря судового засідання - Зборовської Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ковальчук Олеся Василівна, до ОСОБА_2 , залученого на підставі ч. 6 ст. 56 ЦПК України, ст. 19 СК України органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ковальчук О.В., звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Представник позивача у позові посилається на те, що відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Ужгородської міської ради від 21.10.2020 року відповідача визнано доцільним позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодних дій щодо участі в утриманні сина в добровільному порядку ним не вживається.
На підставі наведеного, представник позивача просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.01.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, якому до наступного судового засідання з метою розв`язання спору постановлено подати суду письмовий висновок.
Ухвалою суду від 15.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому остання подала до суду клопотання, згідно з яким просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги повністю підтримують, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. При ухваленні рішення у справі просить врахувати висновок органу опіки та піклування, який додано до клопотання в якості додатку.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.
Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони з 01.10.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2020 року (справу № 308/1205/20) між ними було розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.12.2016 року.
Спільна дитина сторін перебуває на утриманні та виховані матері.
Згідно з висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.10.2020 року за № 730/23/02-19, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказаним висновком та матеріалами справи встановлено, що мати дитини ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у власній двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , За цією ж адресою проживають та зареєстровані її діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Акт обстеження проведений за даною адресою 02.10.2020 року вказує на те, що умови проживання у двокімнатній квартирі знаходяться у доброму стані, кімнати вмебльовані необхідними меблями, наявна сучасна побутова техніка, автономне газове опалення. Умови проживання малолітнього ОСОБА_3 знаходяться на належному рівні. У дитини є окреме спальне місце, розвиваючі ігри, домашній улюбленець, одяг по сезону та продукти харчування. Зі слів матері дитини батько малолітнього має наркотичну залежність від психотропних засобів.
Батько дитини ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , участі у вихованні сина не приймає з початку 2020 року, здоров`ям його не цікавиться, матеріальної допомоги не надає.
Ухилення ОСОБА_2 від обов`язків по вихованню дитини також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 27.08.2020 року, ОСОБА_7 від 27.08.2020 року, ОСОБА_4 від 28.08.2020 року, психолого-педагогічною характеристикою спеціалізованого навчально-виховного комплексу ЗОШ І ступеня - ДНЗ з поглибленим вивченням англійської мови «Пролісок» № 01.1 -24 від 13.10.2020 року.
Мати приділяє належну увагу вихованню дитини.
Питання про позбавлення батьківських прав відповідача розглядалося 06.10.2020 року та 20.10.2020 року на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини. Батько дитини не з`явився на засідання комісії. На засіданні комісії заслухано матір малолітнього, яка наголосила на тому, що батько з дитиною не спілкувався з квітня 2020 року. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
ОСОБА_2 не з`явився на засідання комісії та не надав жодних відомостей щодо свого відношення стосовно розгляду даного питання, хоча йому надсилалися відповідні запрошення та з ним намагався зв`язатися по телефону спеціаліст служби, однак він не відповідав на телефонні дзвінки.
Наведені обставини свідчать про те, що батько малолітнього свідомо ухиляється від його виховання, не піклується про фізичним і духовним розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально його не забезпечує.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав та у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, що, на думку суду, свідчить про його байдуже ставлення до дитини.
Матеріалами справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого сина, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст. ст. 4, 13, 89, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ковальчук Олеся Василівна, до ОСОБА_2 , залученого на підставі ч. 6 ст. 56 ЦПК України, ст. 19 СК України органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення - 31 березня 2021 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай