справа № 489/4052/20
провадження №2/489/433/21
24 березня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Комунальне підприємство «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» (далі КП «СКП «Гуртожиток»), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатами 3-4 в АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що гуртожиток, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток». В кімнатах 3-4 вказаного гуртожитку зареєстровані позивач, з 30.10.2008, та його батько відповідач, з 26.12.1997. Спірні кімнати не приватизовані та не є службовими. Відповідач не проживає в зазначених кімнатах гуртожитку з 2009 року по теперішній час без поважних причин, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, що перешкоджає позивачу у здійсненні прав і несенні обов`язків щодо спірних кімнат. Крім того, особисті речі відповідача у спірних кімнатах відсутні, спального місця або інших ознак, що вказують на його фактичне проживання за зазначеною адресою, не має, поштову кореспонденцію за цією адресою він не отримує. Наведені обставини позбавляють позивача можливості реалізації своїх прав, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, причини своєї неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.
Третя особа свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, правом на подання пояснень щодо позовної заяви не скористалась. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке міститься в матеріалах справи.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.
Відповідно до довідки КП «СКП «Гуртожиток» за підписом директора ОСОБА_4 та в.о. головного бухгалтера ОСОБА_5 , КП «СКП «Гуртожиток» є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
З технічного висновку КП «СКП «Гуртожиток» вбачається, що кімнати №3-4 вищевказаного гуртожитку розташовані на другому поверсі дев`ятиповерхового цегляного гуртожитку блочного типу, кімнати не приватизовані та не є службовими.
Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Миколаївська управляюча компанія» від 21.08.2020 №129 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_3 з 26.12.1997, та ОСОБА_1 з 30.10.1988.
Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва Про реєстрацію особи Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №16.27-242-2020 від 03.09.2020 підтверджується, що відповідач ОСОБА_3 дійсно зареєстрований за вищевказаною адресою.
Відповідно до акту №52 від 30.06.2020, складеного комісією КП «СКП «Гуртожиток» у складі начальника технічної дільниці Паршиної Н.В. у присутності мешканців гуртожитку: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідач з 2009 року по теперішній час за вказаною вище адресою не проживає.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пояснили, що відповідач в спірних кімнатах не проживає з 2009 року, виїхав самостійно, в зазначених кімнатах проживає лише позивач.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Частиною третьою статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і у порядку, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Згідно частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
При цьому, статтею 78 ЖК України встановлені права і обов`язки тимчасово відсутніх наймача та членів його сім`ї, згідно якої - тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов`язки за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень
Згідно положень частини першої та другої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Таким чином, враховуючи, що законодавством чітко передбачено, що у разі відсутності наймача понад шість місяців, він втрачає право користування житлом, а відповідач в спірних кімнатах не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, участі в утримані житла не приймає, комунальні платежі не сплачує, що перешкоджає позивачу у здійсненні прав і нести обов`язки щодо вказаних кімнат, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірними кімнатами підлягає задоволенню.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., витрати на оплату якого понесені ним при зверненні до суду.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування кімнатами № 3-4, розташованими в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
відповідач ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Повний текст судового рішення складено 02.04.2021.
Суддя І.В.Коваленко