П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року м. Київ

справа № 363/997/20

провадження № 22-ц/824/3287/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І.., Сушко Л.П.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2020 року у складі судді Баличевої М.Б., повний текст складений 04.12.2020 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення.

Свої вимоги позивач мотивувала, тим, що вона є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . 07 листопада 2014 року між нею та Вишгородським районним комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення № 6071980. 30 березня 2015 року в зазначеній квартирі встановлено прилад обліку теплової енергії ULTRAHEAT T230 заводський номер № 68 235 700.

13 лютого 2020 року на адресу позивача надійшов лист за вихідним номером № 278/07 з вимогою здійснити повірку приладу обліку теплової енергії, до вказаного листа було долучено розрахунок на оплату послуг з централізованого опалення за січень 2020 року відповідно до якого нараховано до сплати 25 482 грн. 13 коп. Відповідно до розрахунку, наданого до відповіді відповідача № 352/08 від

28 лютого 2020 року, у період з лютого 2019 року по січень 2020 року включно нарахування належних до сплати сум за послуги з опалення здійснювалося за нормативами (нормами) споживання без урахування показників лічильників.

Позивач вважає, що її права як споживача житлово-комунальних послуг з централізованого опалення було порушено, у зв`язку з чим, просила суд зобов`язати Вишгородське районне КП «Вишгородтепломережа» здійснити перерахунок нарахованої з 01 листопада 2019 року по 01 березня 2020 року плати за постачання теплової енергії по квартирі АДРЕСА_1 , обрахувавши її згідно із показниками приладу обліку теплової енергії ULTRAHEAT T230 заводський номер № 68 235 700.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що підприємство діяло у відповідності до вимог чинного законодавства, враховуючи відсутність повірки засобу обліку та не надання позивачем показників квартирного засобу обліку.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2020 року позов задоволено.

Зобов`язано Вишгородське районне КП «Вишгородтепломережа» здійснити перерахунок нарахованої з 01 листопада 2019 року по 01 березня 2020 року плати за постачання теплової енергії по квартирі АДРЕСА_1 , обрахувавши її згідно із показниками приладу обліку теплової енергії ULTRAHEAT T230 заводський номер № 68 235 700.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом, при обґрунтуванні оскаржуваного рішення, було застосовано до спірних відносин вимоги ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», яка з грудня 2017 року була змінена, тобто виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло і водопостачання. Отже, з грудня 2017 року повірка засобів обліку теплової енергії, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти споживачів самостійно.

Разом з тим, позивач протягом міжопалювального періоду не здійснила жодних дій щодо власного майна - квартирного лічильника та не забезпечила проходження його повірки.

Відповідач також вказує, що нарахування позивачу проводилися згідно вимог чинного законодавства у відповідності до показань загально будинкового та квартирного засобу обліку теплової енергії, а не за нормами споживання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Позивач зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що повірка здійснюється за кошти споживачів ними самостійно є виключно власними припущеннями відповідача.

Вказує, що обов`язок контролювати своєчасність та здійснювати повірки приладу обліку теплової енергії саме нею не передбачено договором про надання послуг з централізованого опалення № 6071980 від 07 листопада 2014 року, укладеним між сторонами.

ОСОБА_1 також зауважує, що нею неодноразово надавались відповідачу показання приладу обліку теплової енергії, однак останнім ці показання були проігноровані та ігноруються по даний час.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали цивільної справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 07.11.2014 року між позивачем ОСОБА_1 , яка є власницею кв. АДРЕСА_1 , та відповідачем Вишгородським районним КП «Вишгородтепломережа» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення № 6071980, 30.03.2015 року в зазначеній квартирі встановлено прилад обліку теплової енергії ULTRAHEAT T230 заводський номер № 68 235 700.

У квітні 2019 року відповідач направляв позивачу листи про необхідність проведення державного метрологічного контролю приладу обліку теплової енергії та пред`явлення вузлів обліку тепла для складання актів про їх готовність до опалювального сезону, проте позивач не отримав вказані листи.

Відповідно до копії акта про обстеження вузла розподільного обліку від 29.05.2019 р., прилад обліку теплової енергії ULTRAHEAT T230 заводський номер № 68 235 700 було розпломбовано відповідачем, на держповірку, про що позивача повідомлено не було.

В подальшому, позивач отримала лист відповідача від 13.02.2020 року вих. № 728/07, щодо закінчення терміну дії метрологічної повірки приладу обліку теплової енергії разом з рахунком на оплату централізованого опалення за січень 2020 р., відповідно до якого нараховано до сплати 25 482 грн. 13 коп.

17.02.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа», в якому просила здійснити повірку приладу обліку теплової енергії відповідно до Закону та надати належним чином складений розрахунок заборгованості.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 , Директором відповідача був направлений лист від 28.02.2020 р. вих. № 352/08, в якому вказано, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж транспортування та монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором та надано детальний розрахунок розподілу спожитих комунальних послуг (централізоване опалення) та інформацію про обсяги спожитої теплової енергії за кожен місяць опалювального сезону грудень 2018 - січень 2020 року.

Позивач за власний кошт здійснила повірку приладу обліку теплової енергії, відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-2К/4346 від 20.02.2020 р. встановлено, що прилад обліку теплової енергії ULTRAHEAT T230 заводський номер № 68 235 700 відповідає вимогам ДСТУ EN 1434.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є споживачем послуг з отримання теплової енергії, виконавцем яких є КП «Вишгородтепломережа», тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку вузла обліку теплової енергії, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

При цьому суд послався на положення статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII, який набрав чинності 01 січня 2016 року, в редакції, чинній до 01 серпня 2017 року, проте в даному випадку оскаржувані позивачем дії відповідача, зокрема щодо заборгованості за водопостачання нараховані станом на грудень 2018 - січень 2020 року.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (в редакції, чинній на час повідомлення позивача про сплив строку повірки його приладу обліку і нарахування їй за послуги з водопостачання за нормами споживання) відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п. 10 Правил № 630 справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

У пункті 15 Правил №630 зазначено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Судом встановлено, що позивач, отримавши лист відповідача від 13.02.2020 року, щодо закінчення терміну дії метрологічної повірки приладу обліку теплової енергії, одразу ж забезпечила проведення повірки обліку, який відповідно до свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки від 20.02.2020 року відповідає вимогам ДСТУ EN 1434.

Доводи відповідача про несвоєчасне непроведення періодичної повірки засобу обліку теплової енергії не є підставою для неврахування його показників, так як невиконання відповідачем обов`язку про вчасне та належне повідомлення позивача необхідності здійснення такої повірки не повинно мати негативних наслідків для споживача.

Таким чином, на думку судової колегії відповідач незаконно здійснив нарахування позивачу оплати за послуги централізованого опалення за період з 01 листопада 2019 року по 01 березня 2020 року без врахування показань квартирного лічильника позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з мотивів, викладених у цій постанові.

За таких обставин, рішення суду про задоволення позовних вимог необхідно змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа»задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: