РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Херсоні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач 28.08.2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 17.11.1989 року. За період шлюбу ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль мікроавтобус пасажирський ГАЗ, модель 3221, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Правовстановлюючих документів у позивача не має, добровільно поділити спільно нажите майно не виявилось можливим, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить виділити йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частину автомобілю мікроавтобус пасажирський ГАЗ, модель 3221, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та визнати за ним та за ОСОБА_7 право власності по 1/2 частин вказаного майна.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдаровою І.О. від 27.09.2017 року відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2019 року цивільну справу №766/14375/17 передано до провадження судді Майдан С.І.

Ухвалою судді Майдан С.І. від 22.02.2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 19.08.2019 року витребувано у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Голодюк Оксани Михайлівни завірену належним чином копію спадкової справи №3-2019 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 28.05.2020 року залучено до участі у справі в якості правонаступників відповідача ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 04.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник заявлені позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину транспортного засобу та визнання права власності на 1/3 частину квартири з урахуванням вкладу позивача у набуття права власності на квартиру. Відповідач ОСОБА_2 зазначила, що у 1988 році вона розміняла трикімнатну квартиру, внаслідок чого її донька ОСОБА_8 отримала у користування однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . В подальшому вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та вони приватизували це житло. У 2001 році вони продали це житло та за отримані від продажу кошти відразу придбали спірну квартиру АДРЕСА_1 . Проте, з урахуванням того, що її донька постійно працювала, зробила ремонт, платила комунальні послуги, вважає, що буде справедливим виділити у власність позивачу саме 1/3 частину квартири.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину транспортного засобу, а щодо визнання права власності на 1/2 частину квартири заперечував, зазначив, що спірна квартира була особистою приватною власністю ОСОБА_7 , позивачем не доведено її придбання за спільні кошти.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що зі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1998 року № НОМЕР_2 Фонду комунального майна м.Херсона ОСОБА_9 та ОСОБА_6 приватизували квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 30,25 кв.м.

Позивач ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі зареєстрованому 17.11.1989 року Дніпровським районним відділом ЗАГС м.Херсона, актовий запис №766, який розірваний рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2017 року за цивільною справою №766/11538/17. після розірвання шлюбу ОСОБА_7 прізвище змінено на дошлюбне « ОСОБА_10 ».

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 05.11.2004 року вбачається, що транспортний засіб - мікроавтобус пасажирський ГАЗ, модель 3221, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 .

З договору №7296 купівлі-продажу вбачаться, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 продали приватизовану квартиру АДРЕСА_3 18.12.2001 року.

З договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2001 року вбачається, що ОСОБА_7 придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 підтвердила в судовому засіданні, що квартира АДРЕСА_1 була придбана за кошти від продажу квартири по АДРЕСА_4 .

Згідно актового запису про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно актового запису про смерть №48, складеного 14.01.2019 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

З довідки приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. від 08.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 за спадковою справою №3/2019 є спадкоємицею з законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї дочки ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_1 .

Зі спадкової справи №3/2019, заведеної щодо майна ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись брат померлої ОСОБА_4 по матері та мати померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Разом з цим, конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини 3 статті 61 СК України кореспондує частині 4 статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя відповідачами не спростовано, матеріали справи не містять належних доказів того, що спірне нерухоме майно було придбане ОСОБА_7 за її особисті кошти, тому суд дійшов висновку про визнання спірного майна: квартири АДРЕСА_1 , а також транспортного засобу - мікроавтобусу пасажирський ГАЗ, модель 3221, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

З урахуванням вищевстановленого, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог. Доводи сторони відповідача про те, що спірна квартира придбана за особисті кошти ОСОБА_7 та є її приватною власністю, суд до уваги не приймає як безпідставні та такі, що спростовані встановленими судом обставинами.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.60, 70 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН: НОМЕР_4 , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН: НОМЕР_4 , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1/2 частину автомобіля марки ГАЗ, модель - 3221, типу мікроавтобус пасажирський, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 25.03.2021 року.

Суддя: С.І.Майдан