22.03.2021 Справа № 363/2456/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Полуян В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить по 1/2 частині: земельної ділянки (паю), розміром 3,77 га, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Жукинський» с. Жукин, житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, ОСОБА_4 просить: виділити в натурі та визнати особистою приватною власністю позивача, припинивши право власності ОСОБА_3 , на частку у спільному майні, а саме: частину житлового будинку, житлову кімнату №1-3, загальною площею 9,1 кв.м.; житлову кімнату №1-2, загальною площею 17,2 кв.м.; частинну веранди №ІІІ, загальною площею 23,9 кв.м., а саме 13,6 кв.м.; сукупністю усіх конструктивних елементів, будівельних та оздоблювальних матеріалів й обладнання, використаних при будівництві веранди, яка розташована зі сторони веранди №ІІІ згідно з технічним паспортом; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :29:124:6006, площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме, 0,03915 га забудованої землі, на якій розташована відокремлена частина житлового приміщення, яка виділяється позивачу, та 0,08985 га рілля зі сторони відокремленої частини житлового приміщення, яке виділяється позивачу; 1/2 частину земельної ділянки (паю), розміром 3,77 га, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Жукинський» с. Жукин, а саме 1,885 га.

ОСОБА_3 виділити в натурі та визнати її особистою приватною власністю, припинивши право власності ОСОБА_4 , частку у спільному майні, а саме: частину житлового будинку, кухню №1-1, загальною площею 19,9 кв.м., яка на даний час переобладнана у дві житлові кімнати; частину веранди №ІІІ, загальною площею 23,9 кв.м., а саме 10,3 кв.м.; веранду №1, загальною площею 13,2 кв.м.; кладову №ІІ, загальною площею 6,6 кв.м.; сукупність усіх конструктивних елементів, будівельних та оздоблювальних матеріалів і обладнання, використаних при будівництві веранди, яка розташована зі сторони веранди за №І; надвірні споруди, а саме; сарай літера «Б», загальною площею 51,1 кв.м.; прибудова літера «Б», загальною площею 4,4 кв.м.; погріб літера «Г», загальною площею 13,3 кв.м.; вбиральня літера «Д», загальною площею 1,4 кв.м.; навіс літера «Е», загальною площею 15,0 кв.м.; колодязь №3; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :29:124:6006, площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме 0,03915 га забудованої землі, на якій розташована відокремлення частина житлового приміщення, яка виділяється відповідачу, та 0,08185 га ріллі зі сторони відокремленої частини житлового приміщення, яке виділяється відповідачу; 1/2 частину земельної ділянки (паю), розміром 3,77 га, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Жукинський» с. Жукин, а саме 1,885 га.

22.09.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

20.11.2020 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити. Крім того, вказала, що на даний час після реєстрації права власності будинок частково перебудований та не оформлено перебудову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2004 року, ОСОБА_4 є власником 1/2 частини спадкового майна, а саме: права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ТОВ «Жукинський» с. Жукин, розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлій ОСОБА_5 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №344863, виданого на підставі рішення Вишгородської районної державної адміністрації від 18.09.2000 року №426.

Крім того, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2004 року, ОСОБА_4 є власником 1/2 частини спадкового майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, виданих Вишгородською держнотконторою 03.12.1999 року за НОМЕР_3 та №6053 та зареєстрованого у Вишгородському бюро технічної інвентаризації в книзі №34 запису 329 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав за реєстровим №4958196, номер витягу 2985496 від 03.03.2004 року. Цей житловий будинок із брусу, житловою площею - 26,3 кв.м., загальною - 89,9 кв.м., побудований в 1955 році, а також надвірні будівлі: сарай - «Б», прибудова - «В», погріб - «Г», вбиральня - «Д», навіс - «Е», огорожа - «1-2», колодязь - «3».

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого Вишгородським бюро технічної інвентаризації 05.02.2004 року, житловий будинок складається з: кухні - 19,9 кв.м., житлової кімнати - 17,2 кв.м., житлової кімнати - 9,1 кв.м., веранди - 13,2 кв.м., кладової - 6,6 кв.м., веранди - 23,9 кв.м. Загальна площа будинку 89,9 кв.м., житлова площа - 26,3 кв.м.

Згідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Частиною 3 статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами 1, 2 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

На, що вказує також постанова Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна (далі - об`єкти нерухомого майна), крім земельних ділянок, та застосовується суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна (далі - суб`єкти господарювання) при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року №55.

Пунктом 2.3 наведеної інструкції визначено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

У пункті 3 Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22 липня 2009 року №295, наведено поняття реконструкції об`єкта нерухомості, відповідно до якого реконструкція житлового будинку перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників.

ОСОБА_4 звертаючись із позовною про виділ в натурі частки зі спільної часткової власності просила виділити в натурі та визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3 , припинивши право власності позивача, на кухню №1-1, загальною площею 19,9 кв.м., яка на даний час переобладнана у дві житлові кімнати, що не відповідає п.2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна.

Крім того, під час розгляду справи факт перебудови будинку за адресою: АДРЕСА_1 не спростовувався та не заперечувався сторонами по справі.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, технічної можливості виділу в натурі земельної ділянки кадастровий номер :29:124:6006, площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та земельної ділянки (паю), розміром 3,77 га, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Жукинський» с. Жукин.

Відповідно до пунктів 4-5 частини 3 статті 3 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно статті 12 ЦПК України, змагальність сторін полягає, зокрема, у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як наслідок цьому обов`язку кореспондує інша норма цивільного процесуального закону, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із доказів по справі, позивачем жодним чином не доведено наявність технічної можливості поділу об`єктів нерухомого майна, частку з яких він просить виділити у натурі у заявлених позовних вимогах. Крім того, позивачем не надано висновку технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу майна в натурі, а також з цього приводу не заявлено відповідне клопотання.

При чому докази, які містяться у даній цивільній справі, у своїй сукупності не дають змоги дійти висновку про наявність обставин справи, які стверджуються позивачем та входять до предмета доказування.

Отже, вирішуючи питання про виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами можливість виділення в натурі належної йому частки з об`єктів нерухомого майна, а тому у заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 356, 358, 364, 391 ЦК України та статтями 3, 10, 11, 13, 81, 58, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовну ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Суддя О.Д. Рудюк