Справа № 686/2958/20
Провадження № 2/686/1927/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Свіреди І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просить стягнути з відповідача 191631 гривню 44 копійки матеріальної шкоди. На обґрунтування свого позову вказав, що 01.11.2018 року він звернувся до ПрАТ СК «Євроінс Україна» із повідомленням про настання події, яка є страховим випадком, внаслідок ДТП, що сталося 26.10.2018 року у

м. Хмельницькому по вул.. Степана Бандери, за участі його транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

12 листопада 2017 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7920733. Забезпеченим транспортним засобом згідно договору виступає транспортний засіб Volvo740», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

На момент ДТП, він керував транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по довіреності. В даний час авто розмитнене, і присвоєно номерний знак НОМЕР_4 , який зареєстровано 02.04.2019 року на його прізвище.

Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АК/7920733 застраховано у СК «Євроніс Україна», то 01.11.2018 року ним було подано заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів у страхову компанію.

26 вересня 2019 року СК «Євроінс Україна» було відмовлено йому у виплаті страхового відшкодування у зв`язка з тим, що компанія не має правових підстав стосовно виплати страхового відшкодування, та як його довіреність не легалізована, і не надано копій статутних документів юридичної особи, яка надала довіреність.

Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з рахунку ТОВ «Торговий дім Євромоторс» №СЕК-W00685 від 10.11.2018 року, вартість ремонту (втраченого майна) автомобіля складає 191631 гривня 44 копійки.

У зв`язку з тим, що у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено 26.09.2019 року, строк звернення до суду буде закінчуватися 26.09.2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 100000 гривень заподіяної матеріальної шкоди та стягнути з ОСОБА_3 91631 гривню 44 копійки заподіяної шкоди.

Представник відповідача ПАТ «СК «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив в якому вказав, що позивач просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в солідарному порядку, однак в позовній заяві відсутнє правове обґрунтування в частині підстав для солідарної відповідальності відповідачів в межах даного спору. Солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, однак позивачем не доведено факт заподіяння відповідачами неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру. 05.12.2017 року між відповідачем 1 та відповідачем 2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7920733, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volvo740», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перед третіми особами за завдану, внаслідок експлуатації вищевказаного автомобіля, матеріальну шкоду. 01.11.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком, внаслідок ДТП, що мала місце 26.10.2018 року у м. Хмельницькому по вул. С. Бандери, за участю транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та транспортного засобу «Volvo740», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням відповідача 2. 25.01.2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою на виплату страхового відшкодування. Як вбачається з наданого позивачем свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу власником пошкодженого майна виступає юридична особа, резидент Литовської Республіки МВ « ОСОБА_5 ». Відповідно до пп г) п. 35.2. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником. Позивачем не доведено права на розпорядження страховим відшкодуванням, внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Але, при зверненні до ПрАТ «Євроінс Україна», так і при зверненні до суду позивачем не надано належним чином засвідчених копій установчих документів юридичної особи резидента Литовської Республіки МВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як власника пошкодженого транспортного засобу (документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру), в яких мала бути зазначена інформація про повноваження керівника (директора) юридичної особи. Крім того, відповідно до ст.. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування. Відповідно до звіту №281/19 від 25.01.2019 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Volkswagen PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 61166, 99 грн. Крім того, із розміру страхового відшкодування мала бути вирахувана сума ПДВ в розмірі 9159,99 грн. з деталей автомобіля, які підлягають заміні. Жодних доказів, які б свідчили про факт проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на станції технічного обслуговування платнику ПДВ, позивачем не надано. Таким чином, розмір страхового відшкодування визначений відповідачем за пошкоджений автомобіль «Volkswagen PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в разі виконання позивачем вимог щодо осіб, які претендують на отримання страхового відшкодування, міг би становити 54007 грн.

Представник відповідача Кальяненко С.А. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що 26.10.2018 року о 13 год 45 хв ОСОБА_3 керуючи належним ОСОБА_6 транспортним засобом «Volvo740», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вул.. С. Бандери, 2а в м. Хмельницькому на перехресті при зміні напрямку руху, при різкому перестроюванні ліворуч, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, не впевнився, що це буде безпечно, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , які рухались в попутньому напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно страхового полісу № АК/7920733, від 05.12.2017 року, наземний транспортний засіб «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 був застрахований в ПрАТ «СК «Євроніс Україна», ліміт відповідальності 100000 грн.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди позивач керував транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по довіреності від 20.06.2018 року, якою уповноважено ОСОБА_7 отримувати грошові виплати в страхових компаніях. В даний час автомобіль розмитнений і присвоєно номерний знак НОМЕР_4 , який зареєстровано 02.04.2019 року на ОСОБА_2

01.11.2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ СК «Євроінс Україна» із повідомленням про настання події, яка є страховим випадком, внаслідок ДТП, що сталося 26.10.2018 року у м. Хмельницькому по вул. Степана Бандери, за участі його транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

26 вересня 2019 року СК «Євроінс Україна» було відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування у зв`язка уз тим, що компанія не має правових підстав стосовно виплати страхового відшкодування, та як його довіреність не легалізована, і не надано копій статутних документів юридичної особи, яка надала довіреність.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Субєкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими субєктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі

№ 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі сторони позивача надано до суду, як на підтвердження своїх позовних вимог, рахунок №СЕК W00685 від 10.11.2018 року на суму 191631 гривня 44 копійки, відомості про оплату вказаного рахунку відсутні. У вказаному рахунку зазначено роботи та пошкоджені деталі, які не включено в протокол огляду транспортного засобу від 07.11.2018 року. Та не надано доказу тому, що вказані пошкодження автомобіля були отримані під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 26.10.2018 року.

Відповідно до звіту №281/19 від 25 січня 2019 року ФОП ОСОБА_8 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat GNV 992, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 63166 гривень 99 копійок. Ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 63166,99 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 161679,46 грн., без ПДВ. В даному випадку вартість відновлювального ремонту КТЗ Свр =161679,46 грн. більша ринкової вартості С =63166,99 грн. У такому випадку такий ДТЗ відновлювати економічно недоцільно.

За таких обставин, суд не бере уваги, при визначенні розміру заподіяних матеріальних збитків рахунок №СЕК W00685 від 10.11.2018 року.

Оскільки ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження менша від вартості відновлювального ремонту, тому такий транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно.

Враховуючи вищевикладене, а також, враховуючи, що страхове відшкодування є достатнім для повного відшкодування заподіяної шкоди, розмір франшизи - 0, суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 63166 гривень 99 копійок страхового відшкодування. При цьому, суд бере до уваги, що позивач погодився з наданим представником відповідача ПрАТ СК «Євроінс Україна» звітом №281/19 від 25.01.2019 року та не оспорював визначений розмір матеріальної шкоди у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 631 гривню 67 копійок.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.22, 988, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 12, 18, 81, 82, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 63166 гривень 99 копійок матеріальної шкоди та 631 гривню 67 копійок сплоченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_5 , проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідачі: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», місцезнаходження 03150 м. Київ вул. Велика Васильківська, 102, .

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення складено 15.03.2021 року.

Суддя: О.В. Мазурок