УХВАЛА

05 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 711/1326/20

провадження № 61-4310ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від

16 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 лютого

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Михайловська Аліса Анатоліївна, ОСОБА_4 , орган опіки та піклування м. Черкаси, про визнання правочину про недотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при його посвідченні недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Михайловська А. А., ОСОБА_4 , орган опіки та піклування м. Черкаси, про визнання правочину про недотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при його посвідченні недійсним.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2020 року залишено без змін. Виключено з мотивувальної частини рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2020 року посилання на Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

15 березня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року та на підставі дискреційних повноважень суду прийняти одне з рішень, зазначених у статті 409 ЦПК України, проте не зазначає конкретну вимогу, передбачену статтею 409 ЦПК України, яку суд касаційної інстанції повинен здійснити під час перегляду касаційної скарги.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

З огляду на викладене заявнику слід уточнити свої вимоги у прохальній частині касаційної скарги, зазначивши вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, які передбачені статтею 409 ЦПК України.

Разом з тим, питання щодо строків на касаційне оскарження судових рішень, Верховним Судом буде вирішено після уточнення касаційної скарги.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З урахуванням вищенаведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від

16 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 лютого

2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш