УХВАЛА

05 квітня 2021 року

м. Київ

справа №501/1346/18

провадження № 61-4788ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 26 січня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Васильківського Андрія Олександровича, товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РОМ ІНВЕСТ», третя особа - комунальне підприємство «Благоустрій Шевченківського району», про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Одеської філії КП «Благоустрій Шевченківського району» Васильківського А. О., ТОВ «Факторингова компанія «РОМ ІНВЕСТ» про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26 липня 2019 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення державного реєстратора, визнано за позивачем право власності на житлові будинки та земельні ділянки.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 січня 2021 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 липня 2019 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки та на житлові будинки. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

25 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку надіслала на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 26 січня 2021 року, яку просить скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та залишити в цій частині рішення суду першої інстанції в силі.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

За подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.

В касаційній скарзі позивач порушує питання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування чого посилається на те, що є пенсіонером, а сума судового збору, яка підлягає сплаті, є значною. На підставі наведеного просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Підстави для вжиття такого процесуального заходу, передбаченого частиною першою статті 136 ЦПК України, визначені частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Скаржник не надав належних та допустимих доказів існування обставин, за наявності яких відповідно до закону суд має право своєю ухвалою за клопотанням учасника справи відстрочити сплату судового збору, тобто, клопотання в контексті статті 81 ЦПК України ґрунтується на припущеннях. За таких підстав у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Оскільки відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору, то його розмір підлягає обчисленню на загальних підставах.

ОСОБА_2 оскаржує постанову суду апеляційної інстанції лише в частині вирішення позовних вимог майнового характеру, тому відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання касаційної скарги слід обчислювати, виходячи з суми, яка підлягала сплаті за ці позовні вимоги до суду першої інстанції.

З позовом до суду скаржник звернувся у травні 2018 року та заявив вимоги про визнання права власності на дві земельні ділянки та на два житлові будинки. Розмір судового збору за такого роду позовними вимогами відповідно до пункту другого частини першої статті 176 ЦПК України та частини четвертої Закону України «Про судовий збір» дорівнює 1% від ціни позову, а саме: від загальної вартості земельних ділянок та житлових будинків, проте, не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року був встановлений у розмірі 1762 грн.

Інформації про вартість спірних земельних ділянок та житлових будинків мотивувальні частини рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду не містять.

За таких обставин на підставі вимог частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» суд касаційної інстанції вважає за можливе визначити суду судового збору, яка підлягала сплаті до суду першої інстанції за позовні вимоги майнового характеру, у розмірі 7000 грн.

За подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги, тобто, 14 000 грн з подальшим застосуванням наслідків, передбачених частиною другою статті 6 Закону України щодо стягнення недоплаченої суми судового збору або повернення надлишково сплаченого судового збору у разі встановлення дійсної вартості спірного майна.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку касаційного оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови не отримував, з текстом оскаржуваної постанови ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому вважає, що строк касаційного оскарження слід обчислювати, починаючи з дати оприлюднення тексту оскаржуваної постанови в ЄДРСР, тобто, з 18 лютого 2021 року. Оскільки скаржник мав можливість ознайомитися з текстом оскаржуваної постанови лише в ЄДРСР, то вважає, що строк касаційного оскарження був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Вивчивши цю заяву, колегія суддів дійшла висновку. що причини пропуску строку не є поважними.

Так законодавча процедура обчислення строку касаційного оскарження відповідно до статті 390 ЦПК України передбачає початок відліку строку, починаючи з дати складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, тобто, з 12 лютого 2021 року. Строк касаційного оскарження сплинув 14 березня 2021 року, останній день строку припав на вихідний день (неділю), а отже переноситься на 15 березня 2021 року відповідно до вимог частини третьої статті 124 ЦПК України. Касаційну скаргу подано 20 березня 2021 року, тобто, поза межами строку касаційного оскарження.

Скаржником в контексті положень статей 12, 81 ЦПК України не надано жодного доказу того, що суд апеляційної інстанції не виконав вимог статті 272 ЦПК України щодо надсилання копії оскаржуваного судового рішення, в зв`язку з чим позивачем не було отримано такої кореспонденції від суду. Твердження скаржника щодо моменту ознайомлення з повним текстом оскаржуваного судового рішення може свідчити про штучне подовження строку касаційного оскарження.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки подана поза межами строку касаційного оскарження та за її подання не сплачений судовий збір, а тому підлягає залишенню без руху на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 26 січня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш