Номер провадження 2/229/395/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.,

при секретарі Білик О.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Дружківської міської ради про визначення місця проживання дитини ,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визначення місця проживання дитини.

Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 26 липня 2014 року зареєстрували шлюб. На теперішній час в провадженні Дружківського міського суду перебуває справа щодо розірвання шлюбу між сторонами. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 11 січня 2021 року шлюбні відносини фактично припинено, з 12 лютого 2021 року позивач з донькою проживають окремо від відповідача. Відповідач коштів на утримання спільної дитини не надає, дитина фактично перебуває на повному утриманні позивача. Зазначає, що між сторонами постійно виникають сварки , у тому числі щодо місця проживання дитини. Дитина перебуває з 2020 року на "Д" обліку у лікаря невропатолога з діагнозом : тикозний розлад.

Просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також просить стягнути судові витрати понесені нею з відповідача на її користь.

В судове засідання, позивач з`явилася, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з`явився, визнав позовні вимоги у повному обсязі. Пояснив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначив про необхідність та право батька у подальшому спілкуватися з дитиною.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 26 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано 26 липня 2014 року шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області 26 липня 2014 року складено відповідний актовий запис № 184. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище " ОСОБА_5 " (а.с.7).

Від шлюбу у подружжя народилася дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 28 липня 2016 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 28 липня 2016 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 1203. Батьками дитини зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.6).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 18 лютого 2021 року ЄУН 229/72/21, провадження № 2/229/284/2021 шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та зареєстрований 26 липня 2014 року. розірвано.

Складеним головою територіального комітету мікрорайону № 5"Міський" від 12 лютого 2021 року підтверджено, що ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8). Тобто дитина проживає разом з матір`ю та окремо від батька.

Директором дитячо-юнацької спортивної школи Дружківської міської ради ОСОБА_7 видані довідка від 12 лютого 2021 року № 36 та характеристика від 12 лютого 2021 року, згідно до яких позивач ОСОБА_1 працює у дитячо-юнацькій спортивній школі Дружківської міської ради бухгалтером на одну ставку з 14 січня 2021 року згідно наказу № 12-0 від 13 січня 2021 року та за період перебування на посаді зарекомендувала себе як відповідальний та дисциплінований працівник, в колективі користується повагою (а.с.9,10).

Так, встановлено, що позивач є працездатною особою, має дохід та постійне місце мешкання.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1ст.161СК України).

Відповідно до ч.2ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з п.18постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України за №789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи (частина 1статті 82 ЦПК України).

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для її виховання та розвитку. Окрім того, суд бере до уваги визнання відповідачем позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 141-142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.161 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Дружківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем її проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2021 року.

Суддя: А. Л. Гонтар