1Справа № 335/8273/20 2/335/440/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря Деркач А.А., представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.04.2020 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя було постановлено рішення про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В позові позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя в від 20.10.2020 року провадження у справі відкрито, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06.11.2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 листопада 2012 року вона шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №382. Шлюб між нами було розірвано 07 квітня 2020 року. Дитина ОСОБА_4 проживає разом з нею, що підтверджується довідкою №25 від 30.09.2020р., наданою ОСББ «Пам`ять». До теперішнього часу спору, щодо місця проживання нашого сина не існувало, оскільки відповідач постійно проживав в м. Запоріжжя маючи змогу спілкуватись зі своїм сином, який інколи залишався ночувати в нього. Весь свій вільний час приділяє вихованню дитини, супроводжуючи його на тренування, до школи, постійно слідкує щоб дитина була нагодована та вдягнена належним чином. Крім того, один раз на три місяці позивач замовляє для сина курс масажу дитячого десятиразового, який необхідний дитині для розвитку та фізичного укріплення організму, що підтверджується довідкою наданою ФОП ОСОБА_5 . Зазначені обставини підтверджуються показами вчителів школи, тренерів ДЮСШ та працівників закладів харчування. Крім того, фото, чеки та квитанції додані до позовної заяви, свідчать про той обсяг часу, сил та коштів які вона витрачає для розвитку та виховання свого сина. На підставі вищевикладеного просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , в розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2020 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини прийнято до провадження та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження в розгляд справи в загальному позовному провадженню.

11.12.2020 року відповідачем за первісним позовом надано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вважає доводи позивача за зустрічним позовом необґрунтованими, та просив у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Задоволено клопотання ОСОБА_3 про виклик та допит свідка ОСОБА_6 .

У судовому засіданні 25.02.2021 року позивач ОСОБА_3 позов про стягнення аліментів за період мешкання з сином з дня подання позову до суду 28.09.2020 по 06.12.2021 року не підтримав, щодо зустрічного позову заперечував, оскільки вважає, що син повинен жити з ним, у зв`язку із чим судом наразі розглядається справа про визначення місця проживання дитини. Також пояснив, що відповідач хворіла, а син з 11.11.2020 року по 06.12.2020 року проживав разом із ним у м. Києві. Визнав, що дитина зараз проживає з відповідачем ОСОБА_2 , однак проживає з 06.12.2020 року, з того часу як відповідач забрала сина з м.Києва та привезла його до м.Запоріжжя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , підтримала позицію ОСОБА_3 , проти задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом не заперечувала за умови стягнення аліментів з 06.12.2020 року, того дня коли відповідач ОСОБА_2 забрала дитину з м.Києва у ОСОБА_3 та проживає з ним. Зазначила, що наразі вирішується спір щодо визначення місця проживання дитини, який наразі не розглянуто, однак на даний час дитина проживає разом із матір`ю, а тому є підстави для сплати аліментів на її користь.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти позовних вимог позивача за первісним позовом заперечувала з тих підстав, що дитина не проживає разом із батьком, а перебувала з ним тимчасово на період її хвороби, з метою уникнення зараження дитини. Зазначала, що мешкала разом із сином, та дійсно через її хворобу син тимчасово проживав разом із батьком ОСОБА_2 у м. Києві, однак після одужання вона забрала сина додому та з цього часу син проживає з нею, навчається у школі в м. Запоріжжі, вона його утримує, що підтверджено матеріалами позову, однак також потребує допомоги від батька на утримання дитини, а тому просить зустрічний позов задовольнити.

У судовому засіданні 25.02.2021 року за клопотанням позивача за первісним позовом допитано в якості свідка ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_3 та яка пояснила в судовому засідання обставини щодо подружнього життя ОСОБА_7 , а також про те, що син ОСОБА_4 переїхав до ОСОБА_3 до місця Київ, у грудні ОСОБА_2 приїхала у м.Київ, 06.12.2020 року взяла сина погуляти та забрала його до м.Запоріжжя, та з того часу ОСОБА_4 мешкає разом із матір`ю у м. Запоріжжі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши свідка, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07.04.2020 року (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.6).

Згідно довідки, виданої ОСББ «Пам`ять» ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 27).

ОСОБА_4 навчався в Запорізькому багатопрофільному ліцею 62 Запорізької міської ради з 01.09.2019 року., що підтверджується довідкою класного керівника (а.с. 30).

Згідно довідки №403 від 14.12.2020 року ОСОБА_4 зарахований до 2В класу Запорізького навчально- виховного комплексу №109 Запорізької міської ради Запорізької області та згідно довідки №203 від 09.12.2020 року ОСОБА_4 дійсно навчається в 2В класі Запорізького навчально- виховного комплексу №109 Запорізької міської ради Запорізької області(а.с.97).

ОСОБА_2 несе витрати пов`язані із навчанням дитини, її лікуванням, забезпеченням одягом, приладдям для шкільних занять, дозвіллям дитини, що підтверджується наданими суду квитанціями (а.с. 29,32-53)

Із пояснень сторін та свідка ОСОБА_6 , що визнається сторонами, встановлено, що з листопада 2020 року по 06.12.2020 року син сторін ОСОБА_4 проживав разом із батьком у м.Києві.

Сторонами визнано, що з 06.12.2020 року по теперішній час син проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 у м.Запоріжжя, перебуває на її утриманні.

Отже, з урахуваннями тих обставин, що наразі дитина проживає з матір`ю, ОСОБА_3 як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття, є підстави для стягнення з ОСОБА_3 аліментів на її користь на утримання сина, проте вказані аліменти мають бути стягнуті не з дня подання позову ОСОБА_2 з 10.11.2020 року, а з 06.12.2020 року, оскільки саме з 06.12.2020 року син проживає разом із матір`ю.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Факт проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 визнаний у судовому засіданні ОСОБА_3 , а тому зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоров`я, стану здоров`я дитини, відсутності перешкод у відповідача надавати допомогу на утримання дитини, яка потребує такої допомоги, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, якій має стабільний дохід, приймаючи до уваги матеріальне положення ОСОБА_2 , яка також має стабільний дохід та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатною особою, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, тяжкими захворюваннями не хворіє, а також положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення аліментів щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття.

За встановлених обставин, позовна заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Водночас, під час розгляду даної справи, враховуючи, що дитина проживає з ОСОБА_2 в межах заявлених вимог з 06.12.2020 року, суд вважає можливим стягувати аліменти з 06.12.2020 року.

Разом із тим, з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_3 позов про стягнення аліментів на свою користь на утримання дитини не підтримав, від позову не відмовлявся, і тих обставин, що на даний час дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка потребує допомоги на утримання дитини, суд вважає за необхідне у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовити.

Щодо доводів ОСОБА_3 про те, що наразі судом не визначено місце проживання сина та долучення до матеріалів справи копії висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини разом із батьком, то суд зазначає про те, що висновок органу опіки підлягає оцінці судом в сукупності з іншими доказами в іншій справі про визначення місця проживання дитини, яка наразі не розглянута. Надані ОСОБА_3 докази щодо майнового стану ОСОБА_3 , наявності у нього постійного місця проживання у м. Києві, навідування дитини лікарем, оплату дозвілля, стосуються періоду, який виходить за межі заявлених вимог та стосуються доведення обставин в іншій справі про визначення місця проживання дитини, яка не розглянута.

Відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі визначення судом місця проживання дитини разом із батьком ОСОБА_3 , ОСОБА_3 не позбавлений права звернення до суду із позовом про звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів з матері дитини, у разі якщо дитина буде перебувати на утриманні батька.

Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.12.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в сумі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частина рішення складена в нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 30.03.2021 року.

Повний текст рішення виготовлено 05.04.2021 року

Суддя Ю.В. Апаллонова