Справа № 715/507/21
Провадження № 2/715/235/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Григорчак Ю.П.

секретар судового засідання Ткач О.М.

розглянувши на підготовчому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області помер її чоловік та батько відповідачів ОСОБА_4 . Після смерті останнього відкрилася спадщина за законом, спадкоємцем першої черги, яка своєчасно прийняла спадщину, є вона. Вказує, що до складу спадкового майна входить 1/3 частка житлового будинку із господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Зазначає, що вказане майно станом на 15.04.1991 рік відносилося до суспільної групи колгоспний двір, в якому на той час були зареєстровані та проживали: вона, тобто позивачка по справі, її померлий чоловік - ОСОБА_4 та їхній син ОСОБА_5 , а тому кожному з них належало по 1/3 частки вказаного майна. Вказує, що вона, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала з ним на день його смерті, а тому згідно ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідачі по справі їхні діти спадщину після смерті свого батька не приймали та на неї не претендують. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, немає, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове нерухоме майно вона не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частки нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 93,3 кв.м., в тому числі житловою площею 42,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», сараїв літ. «Є», «Ж», «З», гаража літ. «И», колодязя №1, воріт № 2, огорожі № 3 та № 4, хвірток № 5, № 6 та № 7, огорожі №8 та № 9, хвірток № 10, № 11 та № 12 , огорожі № 13, воріт № 14, колодязя каналізаційного № 15, вимощення № І.

На підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю та справу просила розглядати у її відсутності.

На підготовче судове засідання представник відповідача Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, однак від представника сільської ради надійшла заява, згідно якої Тарашанська сільська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, однак подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги визнали повністю, просили суд позов задовольнити та справу розглядати у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Так, згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Як вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 23.01.1965 року у Станівецькій сільській раді Глибоцького району Чернівецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 1. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_7 .

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 .

Крім цього, встановлено, що спірне на сьогодні майно, яке розташоване в АДРЕСА_1 відносилося до категорії колгоспних дворів, що підтверджується копією особового рахунку № НОМЕР_6 . Станом на 1991 рік в господарстві проживали: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 та кожному з них належало по 1/3 частці вказаного майна.

ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .

Згідно довідок № 342 від 26.01.2021 року, № 388 від 01.02.2021 року та виписки з погосподарської книги № 387 від 01.02.2021 року, виданих Тарашанською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 був постійно зареєстрований та проживав у спадковому будинку АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_9 являвся власником даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Станом на 15 квітня 1991 року категорія двору господарства була колгоспна.

Як вбачається з довідки № 389 від 01.02.2021 року, виданої виконавчим комітетом Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 постійно проживав за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 з 1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто по день його смерті. Разом з ним на день його смерті за вказаною адресою проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса № 06.4/185 від 11.03.2021 року спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

До спадкового майна після смерті ОСОБА_9 входить 1/3 частка нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 , як частка в колгоспному дворі, яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 93,3 кв.м., в тому числі житловою площею 42,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», сараїв літ. «Є», «Ж», «З», гаража літ. «И», колодязя №1, воріт № 2, огорожі № 3 та № 4, хвірток № 5, № 6 та № 7, огорожі № 8 та № 9, хвірток № 10, № 11 та № 12 , огорожі № 13, воріт № 14, колодязя каналізаційного № 15, вимощення № І.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка станом на 1991 рік була членом колгоспного двору по АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 та сином ОСОБА_3 , а тому кожному з них відповідно належало по 1/3 частки нерухомого майна. Після смерті ОСОБА_9 , відкрилася спадщина на його частку в нерухомому майні, яку прийняла належним чином позивачка по справі. Відтак, частка позивачки в спірному майні на сьогодні складає 1/3 (частка в майні колгоспного двору) + 1/3 (частка в спадщині після смерті її чоловіка ОСОБА_9 ), що загалом становить 2/3 частки нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителькою с. Станівці Чернівецького (Глибоцького) району Чернівецької області, право власності на 2/3 частки нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 та яке складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 93,3 кв.м., в тому числі житловою площею 42,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», сараїв літ. «Є», «Ж», «З», гаража літ. «И», колодязя №1, воріт № 2, огорожі № 3 та № 4, хвірток № 5, № 6 та № 7, огорожі №8 та № 9, хвірток № 10, № 11 та № 12, огорожі № 13, воріт № 14, колодязя каналізаційного № 15, вимощення № І.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: