Справа№592/2204/20
Провадження №2/592/300/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ровенська Альбіна Олексіївна про визнання договору дарування житлового будинку незакінченого будівництва недійсним,

у с т а н о в и в:

17.02.2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом і уточнивши свої позовні вимоги просив визнати договір дарування житлового будинку незавершеного будівництва під АДРЕСА_1 від 09 жовтня 1997 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., недійсним.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є власником житлового будинку незакінченого будівництва, який належить йому на підставі типового договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Другою Сумською державною нотаріальною конторою 10.02.1998 року за № 1-291, на підставі витягу з Рішення Ковпаківської районної Ради народних депутатів м.Суми від 23.09.1997 року №122. 09 жовтня 1997 року він подарував своїм синам відповідачам по справі 1/2 частину житлового будинку незакінченого будівництва, що знаходиться під номером АДРЕСА_1 на земельній ділянці 600 кв.м. в рівних частинах кожному. На даний час позивач вважає, що передача майна не відбувалась, оскільки відсутні будь-які документи про передачу майна, крім того вона і не могла відбутись, оскільки житлового будинку як об`єкту права власності на момент оформлення Договору дарування ще не було. Також позивач на момент укладення Договору дарування від 09.10.1997 року і на даний час не є власником незавершеного будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 . Тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, оскільки вважає, що Договір дарування є недійсним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав викладених вище.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, вважаючи їх такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства та не обґрунтовані належними доказами, зазначивши також, що позивачем пропущений строк позовної давності. Тому з цих підстав відповідач позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначив також, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ровенська А.О. про день та час розгляду справи повідомлена, у судове засідання не з`явилася.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Так, на підставі типового договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Другою Сумською державною нотаріальною конторою 10.02.1988 року за р.№ 1-291, на підставі витягу з Рішення Ковпаківської районної Ради народних депутатів м.Суми від 23.09.1997 року №122, позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок незакінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Ковпаківської районної у м.Суми ради від 23.09.1997 року №122, наданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради №1211 від 16.06.2020 року, позивачу ОСОБА_1 дозволено відчуження незакінченого будівництвом Ѕ частини жилого будинку (65% готовності) по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у рівних долях по ј частині (а.с.95)

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003 року до правовідносин, які виникли до 01.01.2004 року застосовуються норми ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

У відповідності до ст. 41 ЦК УРСР, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Статтею57 ЦК УРСР передбачено, що угода, укладена внаслідок обману, насильства, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Згідно з ст. 243 ч.1 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Відповідно до ст.2 цієї статті договір вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Як встановлено у судовому засіданні, що згідно з Договором дарування від 09 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., ОСОБА_1 як Даритель подарував, а обдаровані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прийняли в дар 1/2 частину житлового будинку незакінченого будівництва, що знаходиться під номером АДРЕСА_1 на земельній ділянці 600 кв.м. Сумської міської Ради народних депутатів, в рівних частинах кожному (а.с.10-11)

Цей договір повністю відповідає вимогам законодавства, чинного на час укладення зазначеного договору дарування. Факт добровільного підписання договору дарування без примусу позивач не заперечує, що свідчить про те, що він розумів наслідки договору. Ніяких доказів того, що позивач підписав зазначений договір в результаті обману він суду не надав. Будь яких доказів на підтвердження неправомірності дій нотаріуса при посвідченні договору дарування позивач також суду не надав. Згідно договору особи сторін і їх дієздатність під час посвідчення договору дарування також було провірено.

Виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що договір дарування житлового будинку незавершеного будівництва під АДРЕСА_1 від 09 жовтня 1997 року було укладено між сторонами по справі за їх взаємною згодою, з повним розумінням вимог чинного законодавства щодо недійсності угод та з бажанням настання юридичних наслідків укладення даного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, судом встановлено, що Договір дарування укладений 09.10.1997 року, а з позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 17.02.2020 року, тобто більше ніж через 22 роки. Отже, позивачем безпідставно пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним є необґрунтованим і в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору дарування житлового будинку незавершеного будівництва під АДРЕСА_1 від 09 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., недійсним відмовити за необґрунтованістю.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

Відповідачі - ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

Третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ровенська Альбіна Олексіївна, м.Суми, вул.Перекопська, 12/1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Ю. Корольова