Справа № 203/4286/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

за участю представника позивача - Провоторова Ю.В.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - Трегуб Ю.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 07.12.2006 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №DNC0GK00000065, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 28000 доларів США, на строк до 07.12.2022 року. Свої зобов`язання за кредитним договором позичальник не виконує, в зв`язку з чим, станом на 23.10.2017 року має заборгованість в сумі 24602,09 долари США, що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 14396,28 доларів США, за відсотками в сумі 4224,79 доларів США, за комісією в сумі 1746,14 доларів США, пеня в сумі 4234,88 доларів США. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 14396,28 доларів США та судові витрати по справі.

У наданому відзиві представник відповідача посилався на те, що за договором про відступлення права вимоги від 19.02.2007 року право вимоги за кредитним договором №DNC0GK00000065 від 07.12.2006 року банком було відступлено на користь Компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», а тому пред`явлення банком позову про стягнення заборгованості за цим договором протирічить ч.1 ст.4 ЦПК України.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що після укладення договору від 19.02.2007 року, за договором від 14.04.2016 року Компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-Ел-СІ» відступило право вимоги за кредитним договором №DNC0GK00000065 від 07.12.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк», а тому останній правомірно звернувся до суду. На підтвердження розміру заборгованості зроблений розрахунок, надана виписка по рахунку. На підтвердження видачі кредиту долучено меморіальний ордер про видачу відповідачу кредитних коштів в сумі 28000 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник під час розгляду справи проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту видачі відповідачу кредитних коштів в сумі 28000 доларів США, необґрунтоване нарахування комісії та порядку зарахування сплачених відповідачем коштів, що вплинуло на правильність розрахунку заборгованості, у т.ч. за тілом кредиту.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.11.2006 року відповідачем ОСОБА_1 було подано заяву до ЗАТ КБ «Приватбанк» (після перейменування АТ КБ «Приватбанк») про видачу кредиту в сумі 28000 доларів США на придбання квартири.

07.12.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір №DNC0GK00000065, відповідно до умов п.1.1 якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 28000 доларів США на строк з 07.12.2006 року по 07.12.2022 року для купівлі квартири, зі сплатою за користуванням кредитом відсотків в розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; винагороди за надання фінансового інструменту, щомісячно в період сплати в розмірі 0,20% від суми виданого кредиту; відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 договору; винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 договору.

В цей же день за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 було придбано квартиру АДРЕСА_1 , яку за договором №DNC0GK00000065 від 07.12.2006 року передано банку в іпотеку.

Під час розгляду справи в суді відповідач не заперечував факт придбання квартири за кредитні кошти, подальшої її передачі в іпотеку, здійснення платежів на погашення кредиту.

Факт видачі кредитних коштів також підтверджується ордером розпорядженням №DNC0GK00000065 від 07.12.2006 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 07.12.2006 року квартира була придбана за ціною 176750 грн., що з огляду на офіційний курс гривні до долару США, встановлений НБУ станом на 07.12.2006 року (5,05 грн. за 1 долар США) перевищує суму наданого відповідачу кредиту.

З огляду на це, суд вважає доведеним факт виконання банком своїх зобов`язань щодо видачі відповідачу кредиту в сумі 28000 доларів США, а відповідні заперечення відповідача безпідставним.

Також суд вважає доведеним факт утворення заявленої до стягнення заборгованості за тілом кредиту, що станом на 23.10.2017 року становить 14396,28 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідними виписками по рахунку, наданими позивачем.

У наданому відзиві представник відповідача посилався на те, що за договором про відступлення права вимоги від 19.02.2007 року право вимоги за кредитним договором №DNC0GK00000065 від 07.12.2006 року банком було відступлено на користь Компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», а тому пред`явлення банком позову про стягнення заборгованості за цим договором протирічить ч.1 ст.4 ЦПК України.

Поряд з цим, під час розгляду справи було встановлено, що за договором від 14.04.2016 року Компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-Ел-СІ» право вимоги за кредитним договором №DNC0GK00000065 від 07.12.2006 року знов було відступлено на користь ПАТ КБ «Приватбанк», що з огляду на подачу банком позову 17.11.2017 року, свідчить про його правомірне звернення до суду з позовом, як кредитора у зобов`язанні.

Стосовно доводів відповідача та його представника щодо неправомірного нарахування банком комісії, суд враховує, що відповідачем відповідні умови кредитного договору не оскаржувались, останні недійсними не визнавались, а тому є чинними та обов`язковими для виконання сторонами договору.

З огляду на це, судом відхиляються і доводи відповідача, щодо безпідставного зарахування банком на погашення комісії здійснених відповідачем платежів, що вплинуло на розмір загальної заборгованості, у т.ч. і за тілом кредиту.

Крім того, суд враховує, що згідно розрахунку заборгованості на погашення комісії було зараховано кошти в сумі 5533 грн. 86 коп.

Тому, враховуючи черговість погашення вимог, визначену ст.534 ЦК України та умовами п.3.3 укладеного сторонами кредитного договору, зараховані як сплата за комісію кошти, в іншому випадку були б зараховані в першу чергу на погашення пені та відсотків, сукупний розмір заборгованості за якими перевищу 5533 грн. 86 коп., що не вплинуло б на розмір заборгованості за тілом кредиту.

За вказаних обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №DNC0GK00000065 від 07.12.2006 року, яка виникла станом на 23.10.2017 року, в сумі 14396,28 доларів США, що становить заборгованість за тілом кредиту, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України - судовий збір в сумі 5729 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,525,526,612,626-629,1048,1050,1054 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул.Грушевського,1д, ) заборгованість за кредитним договором №DNC0GK00000065 від 07 грудня 2006 року, яка виникла станом на 23 жовтня 2017 року, в сумі 14396,28 доларів США, що становить заборгованість за тілом кредиту, а також судовий збір в сумі 5729 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 квітня 2021 року.

Суддя С.Ю.Казак