Дата документу 12.03.2021 Справа № 554/4306/20
Провадження № 2/554/605/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Бритвіної Є.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Козир Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

УСТАНОВИВ:

19.05.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд визначити йому додатковий строк в один місяця для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка є його матір`ю.

В обґрунтування позову позивачем ОСОБА_1 зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір, ОСОБА_2 , про що видано свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді коштів, розміщених на кількох банківських рахунках, оформлених на її ім`я в АТ КБ «Приватбанк». Згідно заповіту, складеного 17 травня 2005 року та посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської нотаріальної контори Колос Людмилою Орестівною, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме на день смерті ОСОБА_2 , мати заповіла йому; інші спадкоємці відсутні. Позивачем вказано, що він проживав окремо від своєї матері, в іншому регіоні, а саме у місті Києві. У зв`язку із зупинкою міжміського пасажирського сполучення через запровадження карантину внаслідок пандемії COVID-19, а також через хворобу його дружини, яку він супроводжував під час візитів до лікарів, та його службові відрядження у період до карантину, він не мав об`єктивної можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за складеним заповітом. Після послаблення умов карантину, лише 12 травня 2020 року він звернувся до нотаріуса, однак через пропущення встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус повідомив про неможливість оформлення спадщини, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Ухвалою суду від 25.05.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи.

24.06.2020 у визначений судом строк від представника відповідача, Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради, до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній заперечував проти позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Встановлення судом додаткового строку для прийняття спадщини може мати місце за правилами ч. 3 ст. 1272 ЦК України тільки за умови, якщо у спадкоємця були перешкоди подати заяву про прийняття спадщини та ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами слід вважати такі, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наявність таких перешкод має бути доведена спадкоємцем, позивачем у справі шляхом надання доказів. Відповідач вважає, що зазначені позивачем причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є неповажними, а перешкоди недоведені. спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк для подачі заяви про прийняття спадщини сплинув 14.04.2020. Службові відрядження позивача, на які він посилався, як на перешкоди подати заяву про прийняття спадщини, тривали 5 днів (з 28.01.2020 по 01.02.2020), інших доказів про відрядження позивачем не надано; позовна заява не містить відомостей про місце роботи позивача. Карантинні обмеження, пов`язані із міжміським пересуванням, тривали з 18.03.2020 по 11.05.2020, що менше ніж передбачений законом 6-місячний строк, та була відсутня заборона пересування легковими автомобілями; відповідач вважає, що позивач мав можливість запросити нотаріуса додому або направити заяву про прийняття спадщини поштою; верховний суд визнає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалу хворобу саме спадкодавця; позивачем не доведено, що його дружина потребувала стороннього догляду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.07.2020 продовжено проведення підготовчого провадження у справі.

15.07.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначено, що з моменту початку перебігу 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) хворіла його дружина та діти, про яких він піклувався, зокрема, доставляв до лікарні, планував звернутись до нотаріуса у квітні 2020 року та не міг передбачити пандемії COVID-19 та введення карантину на всій території України. Позивач вказував, що з огляду на рекомендації Уряду та Державного санітарного лікаря, громадянам України рекомендовано обмежити пересування та суворо дотримуватись умов карантину. Позивач вказував, що з огляду на тотальний брак засобів захисту на початку карантину вважав поїздку до іншого міста ризикованою. Заяву про прийняття спадщини можливо було направити і поштою, однак підпис спадкоємця у заяві має бути нотаріально посвідчений. Міністерством юстиції України робота нотаріусів під час карантину була дозволена з обмеженим прийомом громадян. Державним та приватним нотаріусам було рекомендовано здійснювати прийом громадян виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій за попереднім записом у телефонному режимі. Приватні нотаріуси практично не працювали, а державні з обмеженим часом роботи і записатись на прийом було фактично неможливо (телефони весь час були зайняті, вхідні двері зачинені). Таким чином, позивачем на відзив зазначено, що він суворо дотримувався умов карантину та намагався засвідчити у місті Києві свій підпис у нотаріусі, однак не зміг. Карантинні обмеження були послаблені лише у травні 2020 року постановою КМУ від 04.05.2020 № 343, зокрема, з 11.05.2020 поновлено рух транспорту, та діяльність нотаріусів, після чого він негайно практично приїхав до міста Полтави до нотаріуса. Позивачем зазначено, що пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері склав 17 днів та є незначним.

Інших письмових заяв по суті справи від учасників до суду не надходило.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.10.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті з викликом всіх учасників справи.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2021 явку позивача ОСОБА_1 визнано обов`язковою.

10.03.2021 у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Козир Л.М., позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали позов задовольнити.

Представник відповідача, Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради, у судове засідання 10.03.2021 не з`явився, у заяві, поданій до суду 09.07.2020, прохав розглянути справу за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, установив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджуються свідоцтвом смерть серії НОМЕР_2 виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що в книзі реєстрації смертей 25 жовтня 2019 року зроблено актовий запис за № 1440.

З життя, 17 травня 2005 року, спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської нотаріальної контори Колос Людмилою Орестівною, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті своєму сину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 .

Таким чином, позивач у справі, ОСОБА_1 , є рідним сином спадкодавця ОСОБА_2 .

На день смерті спадкодавцю належали грошові кошти на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк», що вбачається з довідки про банківські рахунки, що складають спадкову масу.

Установлено, що на звернення ОСОБА_1 від 13.05.2020 постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Кас`яненко JI.B. від 13.05.2020 вих. № 86/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті спадкової справи після його померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері, ОСОБА_2 , на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріусом було установлено, що ОСОБА_1 не було подано заяву про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини.

З вищевказаної постанови вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа жодною нотаріальною конторою не відкривалась. ОСОБА_1 не проживав із спадкодавцем за однією адресою до дня її смерті. Останнє місце реєстраційного обліку та проживання спадкодавця, ОСОБА_2 , було: АДРЕСА_1 .

Позивач вказував, що він на час відкриття спадщини проживав у місті Києві. Документально підтверджено, що позивач значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи; часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом установлено, що строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , становив з 24.10.2019 по 24.04.2020 включно.

Позивач звернувся до нотаріуса 13.05.2020.

Строк, який минув із дня закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини складає 19 днів.

Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, не подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як на підстави поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначав, що у першій частині строку хворіла його дружина та діти, за якими він піклувався, поряд з цим, він мав відрядження за межі України, а на іншу частину 6-місячного строку (з 12.03.2020 по 24.04.2020) припала дія карантину в Україні, і через суворе дотримання ним рекомендацій по запобіганню поширенню COVID-19 серед населення та наявності законодавчо встановлених карантинних обмежень (обмеження роботи нотаріальних органів, припинення міжміських перевезень) він не зміг своєчасно звернутись до нотаріуса.

Згідно із копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 1537, вбачається, що з 25.11.1999 року позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З наданої позивачем медичної документації вбачається, що з станом на 13.12.2019 по 04.02.2020 ОСОБА_1 проходила медичне обстеження за станом здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Період перебування відповідача за межами України, згідно із відміткою у паспорті позивача для виїзду за кордон, становив з 28.01.2020 по 01.02.2020.

Також, судом установлено, що на іншу частину 6-місячного строку для подання позивачем заяви до нотаріуса про прийняття спадщини (з 12.03.2020 по 24.04.2020) припадав період дії на всій території України карантину та введених карантинних обмежень.

Міжміське пасажирське сполучення було зупинено постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 291 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», що подовжила термін карантину, визначений в постанові Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211.

Вищезазначеними постановами карантин було встановлено з 12 березня 2020 року до 11 травня 2020 року на усій території України.

Окрім того, згідно з внесеними змінами до постанови №211 встановлено заборону з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 року до 11 травня 2020 року регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями), а також згідно підпункту 11 пункту 2 Постанови від 11 березня 2020 р. № 211 (із змінами, внесеними Постановою від 22.04.2020 № 291) - до 11 травня 2020 року заборонено перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому).

Разом із тим, з початком карантину Урядом України та Головним державним санітарним лікарем України надавались рекомендації за для запобігання поширенню на всій території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

17 березня 2020 р. Верховна Рада України прийняла за основу і в цілому законопроект №3219 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19)". Вказаним законом внесено зміни у ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" щодо включення введення карантину до форсмажорних обставин (тобто обставини, яка об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо) чи обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Нормами ст.1272 ЦК України не передбачено які саме причини пропуску строку для прийняття спадщини вважаються поважними.

У роз`ясненнях, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року (п.24) вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування (Лист ВССУ від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13) зазначив, що правильним є визнання поважними такі причинами пропуску строку для прийняття спадщини як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Період початку введення карантину на всій території України припадав на більшу частину 6-місячного строку звернення до нотаріуса, який територіально був віддалений від місця фактичного проживання спадкоємця. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачає, що справжність підпису спадкоємця у заяві, що надіслана поштовим відправленням, має бути засвідчена, однак у період дії карантину Міністерством юстиції України робота нотаріусів була дозволена з обмеженим прийомом громадян. Державним та приватним нотаріусам було рекомендовано здійснювати прийом громадян виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій за попереднім записом в телефонному режимі та запровадити чергування у державних нотаріусах. На думку суду, покази позивача про наявність у нього незалежних від його волі перешкод у здійсненні попереднього запису до нотаріуса, є об`єктивно можливими за умовами, що існували на спірний період.

Людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідальність за своє здоров`я кожна людина повинна нести сама. Самоізоляція це, в першу чергу, утримання від контакту з іншими для того, щоб зменшити ризик інфікування та поширення коронавірусної хвороби.

Судом установлено, що строк для прийняття спадщини становив з 24.10.2019 по 24.04.2020 включно. Позивач звернувся до нотаріуса 13.05.2020, у період коли карантинні обмеження були законодавчо послаблені у зв`язку із зменшенням рівня захворюваних. Строк, який минув із дня закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини, є незначним, на думку суду, оскільки складає дев`ятнадцять днів.

На переконання суду, з урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері, а тому дійшов висновку про задоволення позову та встановлення додаткового строку в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, який, на думку суду, є достатнім для реалізації позивачем своїх спадкових прав.

У позовних вимогах позивач прохав покласти на нього судові витрати.

Керуючись ст. 6, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 1-5, 10, 76-83, 95, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РОНКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.02.2002; адреса зареєстрованого м/п: АДРЕСА_3 ).

Відповідач Територіальна громада міста Полтава в особі Полтавської міської ради (Код , юридична адреса 36000 м. Полтава вул. Соборності, 36).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, як суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 12.03.2021.

Суддя М.О. Материнко