Справа № 234/3994/20
Провадження № 2/234/889/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

№ 234/3994/20, номер провадження №2/234/889/21

за позовом ОСОБА_1

до Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», «Краматорського вищого професійного торгово-кулінарного училища» та Комісії з припинення Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська»

про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2 (ордер серія ДН № 070417 від 02.03.2020р., свідоцтво серія ДН №4766, видано 28.12.2016р.)

відповідачі: представник Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» не з`явився,

представник «Краматорського вищого професійного торгово-кулінарного училища» - не з`явився,

представник Комісії з припинення Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» - не з`явився,

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідачів:

10.03.2020 позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, який обґрунтовує тим, що на підставі Наказу від 06.10.2017 р №73-ос її, було прийнято на роботу майстром виробничого навчання навчальної групи ПЦБ-17 за професією «Маляр, штукатур, лицювальник-плиточник» у Державний навчальний заклад «Міжрегіональне вище професійне училище» по строковому договору строком на 2017-2018 навчальний рік, з оплатою праці відповідно тарифікаційному розряду, де вона працює по теперішній час. Як з`ясувалося пізніше, під час нарахування позивачу заробітної плати, не враховується Атестаційний лист від 20.04.2000 року, згідно якого їй було присвоєно 18 тарифний розряд. Керівництво навчального закладу, начебто, визнає помилку попереднього керівництва, проте, самостійно здійснити нарахування та виплатити належні позивачу кошти відмовляється. Листування із навчальним закладом результату не надало. За таких обставин, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з цим позовом, оскільки це є єдиним способом поновити її порушено право. Просить зобов`язати Державний навчальний заклад «Міжрегіональне вище професійне училище» здійснити перерахунок та виплатити заробітну плату за період з 06.10.2017 року по теперішній час з урахуванням розряду 14 відповідно Постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2002 року №1298 та стягнути з Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне училище» на її користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

31.08.2020 року представником позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні надані пояснення, згідно яких, Правила заповнення трудових книжок працівників регламентовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58. Відсутні інші нормативні документи, що регламентують порядок заповнення трудових книжок. Даною Інструкцією не передбачено внесення записів про результати атестації педагогічних працівників до їх трудових книжок.

11.03.2021 року від в.о. директора Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище» Голови комісії з припинення ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» ОСОБА_3 надійшов лист, про те, що згідно Наказу Міністерства освіти та науки № 40 від 12.01.2021 р. про реорганізацію ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» вищезазначений навчальний заклад перебуває в процесі припинення, він не має доступу до документів співробітників училища, в тому числі до документів ОСОБА_1 . Тому користуватись своїм правом на подачу відзиву на позов та надавати письмові докази, що підтверджують або спростовують будь-які обставини, він не має змоги, тому, що ОСОБА_1 не є його співробітницею на даний час. Крім того, реорганізація буде тривати протягом декількох місяців. За цей час ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» має випустити до червня своїх випускників, після чого почнеться фаза ліквідації цього навчального закладу.

30.03.2021 року представником позивача надано уточнену позовну заяву, в якій він просив стягнути з відповідача в особі комісії з припинення на користь позивача грошові кошти у сумі 86318,23 грн. недоплачену заробітну плату за період з 06.10.2017 року по лютий 2021 року (включно) з урахуванням розряду 14 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298, та стягнути моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Представниками відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були подані клопотання про переніс слухання справи 08.04.2020, 15.04.2020, 14.05.2020, 21.09.2020, 13.10.2020, 16.12.2020.

01.02.2021 р. отримано письмову заяву представника відповідача ОСОБА_5 , в якій він зазначив, що згідно Наказу Міністерства освіти і науки України № 40 від 12.01.2021 року «Про реорганізацію Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м.Краматорська», у зв`язку зі звільненням директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м.Краматорська», представник відповідача втратив повноваження на представництво у суді.

29.01.2021 р. від представника позивача Макарова В.М. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

14.03.2021 р. від представника позивача Макарова В.М. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

3. Процесуальні дії у справі

10.03.2020 ухвалою Краматорського міського суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

04.02.2021 року від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів.

Ухвалою Краматорського міського суду від 04.02.2021 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, у якості співвідповідачів Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище» та Комісію з припинення Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», в особі голови ОСОБА_3 .

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши думку позивача та її представника, беручи до уваги доводи представника відповідача в судових засіданнях, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно із копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , з 09.10.2017 року і по теперішній час позивач працює у ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» на посаду майстра виробничого навчання з професії «Маляр, штукатур, лицювальник-плиточник».

01.04.2019 року їй встановлений 12 тарифікаційний розряд майстра виробничого навчання.

В Атестаційному листі від 20.04.2000 р. зазначено, що ОСОБА_1 мала на той момент стаж безпосередньої педагогічної роботи 12 років та їй був встановлений 18 тарифний розряд.

Згідно Наказу № 73-ос від 06.10.2017 року щодо особового складу, зазначено, що у зв`язку з встановленням стажу педагогічної роботи згідно записів у трудовій книжці, вважати стаж роботи в освіті майстра виробничого навчання ОСОБА_1 станом на 09.10.2017 року - 14 років.

Однак, у листі № 416/5-19 від 01.10.2019 р. в.о. директор ОСОБА_4 зазначив, що остання дата атестації позивача 2000 рік. В обґрунтування своїх доводів він привів наступне: у відповідності до положення про атестацію педагогічних працівників України зі змінами і доповненнями внесеними Наказом МОНУ від 01.12.1998 р. № 419 п.3.2 «Не розглянуті атестаційною комісією (не підтверджені, або не змінені) протягом 5-ти років з дня встановлення (присвоєння, кваліфікаційні категорії, посадові оклади, ставки заробітної плати, педагогічні звання) втрачають чинність». Таким чином, у 2005 році позивачка втратила своє педагогічне звання відповідно до діючого на той час Положення.

Згідно Атестаційного листа від 28.03.2019 р., ОСОБА_1 мала на той момент загальний стаж педагогічної діяльності 15 років та їй був встановлений 12 тарифний розряд.

Згідно Акту № 0191003/1 від 03.10.2019 року, комісією були досліджені помилки попереднього керівництва, щодо прийняття на посаду майстра в/н ОСОБА_1 без атестаційного листа, та встановлено, що атестаційний лист був наданий у відділ кадрів училища тільки 03 жовтня 2019 р. З 06.10.2019р. до 03.10.2019р. атестаційний лист в особистій справі ОСОБА_1 був відсутній.

Таким чином, нарахування зарплати позивачу здійснювалось з урахуванням 11 та 12 тарифного розряду.

Відповідно до бухгалтерської довідки № 28-11/20 від 06.11.2020 року, наданої ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м.Краматорська», різниця між заробітною платою 11 та 14 тарифних розрядів у період з 06.10.2017 по 01.04.2019 становила 22%, а в період з 01.04.2019 р. - 30.10.2020 р. різниця між заробітної платою 12 та 14 тарифного розряду складала 14%.

Згідно листа Департаменту освіти і науки облдержадміністрації від 06.11.2019 року, зазначено що питання щодо порушення прав ОСОБА_1 не відноситься до компетенції Департаменту та позивачу роз`яснено її право на звернення для захисту своїх прав до відповідних органів або безпосередньо до суду.

Наказом Міністерства освіти і науки України №40 від 12.01.2021 року «Про реорганізацію Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м.Краматорська» припинено Державний навчальний заклад «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» () шляхом приєднання до Державного навчального закладу «Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище» (), який є правонаступником всього майна, прав і обов`язків училища.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Стаття 22 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

На підставі статті 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори.

Стаття 94 КЗпП України визначає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.1 ст.57 Закону України № 2145-VIII від 05.09.2017 року "Про освіту" (далі - Закон № 2145-VIII) держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам диференціацію посадових окладів (ставок заробітної плати) відповідно до кваліфікаційних категорій ...

Відповідно до п.1.2 затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 року № 930 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, у чинній редакції, атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямована на всебічне комплексне оцінювання їх педагогічної діяльності, за якою визначаються відповідність педагогічного працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюється кваліфікаційна категорія, педагогічне звання.

Відповідно до п.1.7 Типового положення № 930 атестація може бути черговою або позачерговою.

Відповідно до п.1.9 Типового положення № 930 позачергова атестація проводиться за заявою працівника з метою підвищення кваліфікаційної категорії (тарифного розряду) або за поданням керівника, педагогічної ради навчального закладу чи відповідного органу управління освітою з метою присвоєння працівнику кваліфікаційної категорії, педагогічного звання та у разі зниження ним рівня професійної діяльності.

Відповідно до п. 3.22 Типового положення № 930 за працівниками, які перервали роботу на педагогічній посаді (незалежно від тривалості перерви у роботі), зберігаються присвоєні за результатами останньої атестації кваліфікаційні категорії та педагогічні звання.

Додатком 2 до Постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» встановлено, що діапазон розрядів за Єдиною тарифною сіткою вчителі (всіх спеціальностей), викладачі, вихователі, вихователі-методисти, логопеди, завідувач логопедичного пункту, майстер виробничого навчання, педагог з професійного навчання, методист, практичний психолог, педагог-організатор, концертмейстер, соціальний педагог становить 10-14.

Тобто, за займаною позивачкою посадою у зазначеному діапазоні 10 - мінімальний розряд, 14 - максимальний. Таким чином, з урахуванням Наказ МОНУ від 06.10.10 №930 «Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників», а саме, Підпункту 3.22 вказаного діючого Наказу який передбачає, що за працівниками, які перервали роботу на педагогічній посаді (незалежно від тривалості перерви у роботі), зберігаються присвоєні за результатами останньої атестації кваліфікаційні категорії та педагогічні звання, за ОСОБА_1 має зберігатися 14 розряд, як самий високий нині діючий, оскільки на момент перерви у роботі вона мала самий високий розряд, який відповідав значенню 18.

Відповідно до п.3.30 Типового положення № 930 кваліфікаційна категорія та педагогічне звання, присвоєні педагогічному працівнику за результатами атестації, можуть змінюватися лише за рішенням атестаційної комісії.

Тому у відповідності до пункту 3.22 Типового положення № 930, який застосовується незалежно від тривалості перерви у роботі та жодних обмежень у застосуванні не містить, за позивачкою при прийнятті на роботу згідно наказу від 06.10.2017 р №73-ос повинна була зберігатись встановлена у 2000 році кваліфікаційна категорія, якій відповідає 14 тарифний розряд.

Всупереч наведеному, оплата праці позивачу проводилась за 11, а пізніше за 12 тарифним розрядом.

Під час працевлаштування, позивачка ОСОБА_1 надавала свій атестаційний лист, проте, керівництво ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м.Краматорська» його не врахувало, посилаючись на те, що вона мала велику перерву у роботі.

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України № 2145-VIII керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти.

Згідно із п.6 Інструкції від 15.04.1993 року № 102 відповідальність за своєчасне і правильне встановлення працівникам ставок заробітної плати, посадових окладів, обчислення заробітної плати покладається на керівників та головних бухгалтерів (бухгалтерів) установ і закладів освіти, керівників вищестоящих органів управління.

Виходячи з наведеного, проблемності в питанні встановлення позивачу тарифного розряду за вищою кваліфікаційною категорією через наявність у неї переривання педагогічного стажу суд не вбачає, оскільки п.3.22 Типового положення № 930 встановлює безумовне правило збереження за працівником, який перервав роботу на педагогічній посаді (незалежно від тривалості перерви у роботі), присвоєну за результатами останньої атестації кваліфікаційну категорію та педагогічне звання.

Отже, директор ДНЗ «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м.Краматорська» після надання позивачкою Атестаційного листа від 20.04.2000 року, зобов`язаний був видати наказ про проведення їй оплати праці за найвищим на той час тарифним розрядом.

Згідно наданих представником позивача довідок про перерахунок заробітної плати, загальна сума перерахунку склала 86318,23 грн. з урахуванням податків та зборів.

Верховний Суд у винесеній 05.08.2020 року по справі № 817/893/17 постанові вказав, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000 грн, суд прийшов до наступного.

Як передбачено ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призведи до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами, судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд вважає, що незаконними діями відповідача позивачці заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях, викликаних неправильним нарахуванням заробітної плати, необхідності усних та письмових звернень до відповідних органів та посадових осіб, докладання зусиль для захисту своїх порушених прав та для організації свого життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує характер та тривалість порушення прав позивача, наслідки, що настали внаслідок незаконного нарахування заробітної плати.

Отже, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачці ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, що є обґрунтованою компенсацією за порушення її прав на отримання заробітної плати у відповідності до встановленого тарифного розряду.

5. Позиція суду.

Беручи до уваги доводи сторін, аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що вимоги позивача ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», «Краматорського вищого професійного торгово-кулінарного училища» та Комісії з припинення Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» в особі голови Бондаренко Олександра Вікторовича про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

6. Судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір, так як вона звільнена від сплати за подачу позову по трудових спорах.

Таким чином судові витрати слід стягнути з відповідача в доход державного бюджету в сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», «Краматорського вищого професійного торгово-кулінарного училища» та Комісії з припинення Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» в особі голови Бондаренко Олександра Вікторовича про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» (; юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд.62) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , недоплачену заробітну плату за період роботи з 06.10.2017 року по лютий 2021 року в сумі 86318 (вісімдесят шість тисяч триста вісімнадцять) гривень 23 копійки.

Стягнути з Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» (; юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд.62) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн.- відмовити.

Стягнути з Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» (; юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд.62) в дохід державного бюджету судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Контроль за виконанням рішення суду покласти на Комісію з припинення Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», в особі голови Бондаренко Олександра Вікторовича.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення суду виготовлено 31.03.2021.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідачі: Державний навчальний заклад «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» (; юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд.62)

«Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище», Комісія з припинення Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», в особі голови Бондаренко Олександра Вікторовича (; юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ювілейна, буд.6).

Суддя Краматорського міського суду С. М. Ткачова