ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1695/20 Номер провадження 22-ц/814/819/21Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: представника ВДВС Крамаревцева С.І.,

розглянувши в режимі відеоконференції з Кременчуцьким районним судом Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 січня 2021 року, прийнятої під головуванням судді Клименко С.М. в м. Кременчук

у справі за поданням начальника Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 січня 2021 року відмовлено начальнику Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Дусмурадовій Л.Ю. в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Відмова обґрунтована тим, що державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вжито всіх можливих заходів для виконання вимог про сплату боргу ОСОБА_1 , передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалу оскаржив Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задовольнити подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язання.

Вважає, що Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надав належні докази, які підтверджують ухилення боржника від сплати заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Кременчуцькому районному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відкриті виконавчі провадження : від 04.08.2020 року № 62706817 на підставі вимоги №1194 виданої 05.02.2013 року начальником ПФУ в місті Кременчук Ареп`євим Р.М. про стягнення з ОСОБА_1 боргу ЄСВ в сумі 4572,42 грн., та від 02.10.2020 року №63189088 на підставі вимоги №3664-25/899 від 07.07.2015 року виданої в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ Лазько А.М. про стягнення з ОСОБА_1 боргу ЄСВ в сумі 7484,50 грн.

Звертаючись із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документаКременчуцький районний ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) зазначав, що ОСОБА_1 ухиляється від добровільної сплати боргу та відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби неодноразово перетинала державний кордон України.

Вирішуючи питання щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції, посилаючись на норми ст. 441 ЦПК України та ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відмовив у задоволенні подання начальника Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у зв`язку з недоведеністю, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті заборгованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Так, статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 вказаного Закону України встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Оскільки, відповідно до положень статті 441 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження за № 62706817 та №63189088 відкритих 04.08.2020 року та 02.10.2020 року відповідно.

Виконавчі провадження відкриті відповідно до вимоги №1194 виданої 05.02.2013 року начальником ПФУ в місті Кременчук Ареп`євим Р.М. про стягнення з ОСОБА_1 боргу ЄСВ в сумі 4572,42 грн. та вимоги №3664-25/899 від 07.07.2015 року виданої в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ Лазько А.М. про стягнення з ОСОБА_1 боргу ЄСВ в сумі 7484,50 грн.

За вищезазначеними виконавчими провадженнями боржником є - ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 26-27 Закону «Про виконавче провадження», держаним виконавцем було винесено постанови про відкриття відповідних виконавчих проваджень та зобов`язано боржника ОСОБА_1 , з дня відкриття подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно супровідних листів від 04.08.2020 року №30594 та від 02.10.2020 року № 37321 державним виконавцем було направлено копії постанов про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 для виконання (а.с.5,8).

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, будь-яких даних про те, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження на виконання вимог абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» була отримана боржником матеріали справи не містять.

04.08.2020 року та 02.10.2020 року державним виконавцем Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на адресу боржника ОСОБА_1 було направлено виклики (а.с.10-11).

Звертаючись до суду з даним поданням, Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) вказував на те, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання та не вчиняє жодних дій, спрямованих на таке виконання у виконавчому провадженні, ігнорує виклики та вимоги державного виконавця та має реальну можливість виїхати за межі території України не беручи до уваги боргові зобов`язання.

Разом з тим, доказів, які свідчать про навмисне чи інше свідоме невиконання боржником рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню, виконавчою службою не надано.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не свідчать про порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишити без задоволення.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.04.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна