Справа № 522/5603/21
Провадження № 2/522/6132/21
УХВАЛА

05 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про визнання протиправними та скасування рішень позачергової Конференції Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», визнання протиправним та скасування рішення Ради Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», визнання протиправним та скасування наказу директора Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів»,

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», в якій просить визнати протиправними та скасувати всі рішення позачергової Конференції Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», яка відбулась 29 жовтня 2020 року; визнати протиправним та скасувати рішення Ради Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 16 березня 2021 року, прийняте щодо нього; визнати протиправним та скасувати наказ директора Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 16 березня 2021 року № 7-а.

Позов обґрунтовано тим, що у період з березня 2008 року по 16 березня 2021 року позивач був членом Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (надалі Організація). 29 жовтня 2020 року відбулася позачергова Конференція, на якій були прийняті рішення про формування складу керівних статутних органів Організації були обрані члени Ради Організації та її директор. Про проведення Конференції позивачу стало відомо лише у грудні 2020 року. Указує, що така Конференція була неправомочна приймати рішення, а відтак, прийняті нею рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню через їхню невідповідність положенням ч. 12 розділу 4 статуту Організації. Крім того, вказує, що 16 березня 2021 року Рада Організації прийняла рішення щодо позивача, проте таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню незалежно від його змісту, оскільки воно прийнято неповноважним складом Ради Організації. Також наказом директора Організації № 7-а від 16 березня 2021 року вирішено питання, що стосуються майнових та немайнових прав позивача, а оскільки рішення про обрання директора було прийнято Конференцією, яку позивач вважає неправомочною, таке рішення теж підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У частині першій статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, суди загальної юрисдикції мають розглядати справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 слідує, що виникнення спірних правовідносин у справі зумовлено незгодою позивача з рішеннями, прийнятими Організацією, а предметом позову є вимоги про визнання протиправними та скасування рішень позачергової Конференції Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», визнання протиправним та скасування рішення Ради Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів»; визнання протиправним та скасування наказу директора Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 16 березня 2021 року.

Тобто між юридичною особою та її учасником (членом) виник спір, пов`язаний з діяльністю та управлінням цією юридичною особою.

За статтею 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована в установленому законом порядку.

За приписами статті 81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

З огляду на положення статті 85 ЦК України, непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 86 ЦК України такі товариства можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати і підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлене законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань визначається Законом № 4572-VI, який набрав чинності з 01 січня 2013 року і спрямований на приведення аспектів створення і діяльності громадських організацій до вимог європейських стандартів.

За змістом статті 1 Закону № 4572-VI громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку (частина п`ята статті 1 Закону № 4572-VI).

Згідно зі статтею 2 Закону № 4572-VI чинність цього Закону поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань в Україні.

У статті 3 Закону № 4572-VI передбачені принципи утворення і діяльності громадського об`єднання.

Одним із таких принципів є відсутність майнового інтересу, який передбачає, що члени (учасники) громадського об`єднання не мають права на частку майна громадського об`єднання та не відповідають за його зобов`язаннями. Доходи або майно (активи) громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об`єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи) (частина шоста статті 3 Закону № 4572-VI).

Громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи, діє на підставі статуту громадського об`єднання, який повинен, зокрема, містити відомості про порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг.

Статут громадського об`єднання - це установчий документ, що використовується для створення та провадження діяльності, містить правила, що регулюють права та обов`язки членів, визначає порядок управління та здійснення діяльності громадського об`єднання.

Згідно з пунктом 1.1 статуту Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» Організація добровільне об`єднання фізичних осіб, створене для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема спортивних, екологічних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів своїх членів. Організація є юридичною особою з моменту її державної реєстрації (п. 1.4 Статуту).

Організація створена та діє на засадах добровільності, самоврядності, вільного вибору території діяльності, рівності перед законом, відсутності майнового інтересу її членів, прозорості, відкритості та публічності (пункт 1. 5. Статуту). Організація діє на принципах господарювання, володіє відокремленим майном, має самостійний баланс, поточні та вкладні депозитні рахунки в установах банків в національній та іноземній валюті, печатку зі своїм найменуванням, власну символіку, штампи, бланки, а також інші реквізити на українській та інших мовах (пункт 1.7 Статуту).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Як слідує зі змісту позовної заяви, підставою звернення до суду з позовом ОСОБА_1 вважає порушення його прав як члена Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів». Позивач є носієм прав учасника громадської організації, а відносини між ним і відповідачем є відносинами щодо членства в товаристві, діяльності останнього та його припинення. Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» є юридичною особою, а спір стосується, зокрема, членства у ньому та пов`язаних з членством прав позивача, який оскаржив рішення позачергової Конференції, рішення Ради Громадської організації Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» та наказ директора Організації.

Отже, вирішення спору за такими вимогами належить до юрисдикції господарського суду.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 592/2425/15-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 157/3194/17-ц та узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17 (провадження № 14-115цс20).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, роз`яснивши позивачу право звернення до суду з даним позовом в порядку господарського судочинства.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 186, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про визнання протиправними та скасування рішень позачергової Конференції Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», визнання протиправним та скасування рішення Ради Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», визнання протиправним та скасування наказу директора Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» відмовити.

Роз`яснити позивачу право звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. Ю. Федчишена