Справа № 930/2266/20
Провадження № 2/930/131/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Андрущак Л.П.

учасників справи: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ситковецької селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернулась до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Ситковецької селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить, визначити йому додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду, позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна бабка ОСОБА_3 .

Після її смерті залишилося спадкове майно у складі земельної ділянки, яка розташована на території Ситковецької селищної ради в смт. Ситківцях Немирівського району Вінницької області і належить спадкодавцю на підставі державного акту на право на земельну ділянку, виданого Немирівською райдержадміністрацією Серія ВН № 083834, від 01 березня 2005 року.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт на його користь.

Позивач вказує на те, що про відкриття спадщини йому стало відомо в липні 2020 року.

Для оформлення спадщини, він 22 вересня 2020 року звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в прийнятті заяви так як був пропущений строк подання заяви та роз`яснено право звернутися до суду з позовом про поновлення строку на прийняття спадщини.

Позивач вказує на те, що він мав певні перешкоди у поданні заяви на прийняття спадщини та є підстави визнати такі причини поважними. Він не являвся членом сім`ї померлої, не проживав спільно з нею, повідомлення про смерть спадкодавця не друкувалось у регіональній пресі, він часто за вимушеними обставинами перебував на заробітках за кордоном, про існування заповіту не знав, нотаріусом не було зроблено жодної спроби своєчасно, протягом визначеного законом строку, розшукати спадкоємця за заповітом.

У зв`язку з цим він змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав в повному обсязі з мотивів наведених в позові та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнає не заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 виданим 19 грудня 2005 року (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 (а.с. 8), а отже ОСОБА_5 є спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_4 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 083834 ОСОБА_3 належала земельна ділянку, яка розташована на території Ситковецької селищної ради в смт. Ситківцях Немирівського району Вінницької області, площею 2,7403 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10).

Відповідно до заповіту ОСОБА_3 , остання заповіла все своє майна ОСОБА_2 (а.с. 9).

Відповідно до довідки № 22.23.664 від 21.07.2020 виданої виконавчим комітетом Ситковецької селищної ради, після смерті ОСОБА_3 , залишилося спадкове майно, спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 , інших спадкоємців, зі слів ОСОБА_6 , за законом чи за заповітом немає (а.с. 8).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 сплинув 19 червня 2006 року.

Позивач в позовній заяві вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Твердження позивача, що він пропустив строк з поважної причини, а саме у зв`язку з тим, що він не знав про смерть спадкодавця, повідомлення про смерть спадкодавця не друкувалось у регіональній пресі, а також йому не було відомо про існування заповіту та нотаріусом не було зроблено жодної спроби своєчасно, протягом визначеного законом строку, розшукати спадкоємця за заповітом, не може бути визначена судом поважною, виходячи з наступного.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15.

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Більше того, Верховний суд України в цій же постанові від 4 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15 вказав, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в ст.ст. 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12).

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та ст. ст. 7, 10, 12, 13 81, 89, 133,

141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складення повного судового рішення - 05.04.2021.

Суддя: С.М. Науменко