ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/821/1/21 Справа № 712/1936/18
Категорія: нововиявлені обставини
УХВАЛА

06 квітня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої Карпенко О.В.

суддів Василенко Л.І., Єльцова В.О.

за участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

заявник (відповідач): ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко Ірина Корніївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко Ірина Корніївна про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсним правочину та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в :

22 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсним правочину.

В свою чергу, 13 червня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсним правочину.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсним правочину відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано недійсним договір дарування від 07.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Малою Н.А. на нерухоме майно, а саме 27/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 .

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , була подана апеляційна скарга.

За наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, постановою апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко Ірина Корніївна про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсним правочину та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування- скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 серпня 2012 року реєстраційний номер № 3384, видане ОСОБА_5 на 1/3 частину спадкового майна, що складається із 27/50 часток в праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 , виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 серпня 2012 року, реєстраційний номер № 3386, видане ОСОБА_2 на 1/3 частину спадкового майна, що складається із 27/50 часток в праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 , виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К.

Визнано недійсним договір дарування від 24 листопада 2012 року, реєстраційним номер 4683, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дарування 9/25 часток в праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К.

У задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, а саме: на 27/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 . відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування відмовлено.

Вирішено питання про розподіл понесених сторонами судових витрат по справі.

На вказане рішення апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_2 була подана касаційна скарга.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року -залишено без змін.

14 січня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсним правочину та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 вказує, що 07 серпня 2007 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Малою Н. А. посвідчено договір дарування на нерухоме майно, а саме 27/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 .

Оскільки вказаний договір дарування не було належним чином зареєстровано, тому приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К., ОСОБА_5 та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що належав спадкодавцю ОСОБА_6 по 1/3 частці в спадковому майні кожного.

24 листопада 2012 року ОСОБА_5 , ОСОБА_2 подарували ОСОБА_3 9/25 часток в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі нотаріуса за № 4683.

І тільки ОСОБА_1 , не звертався за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Проте, тільки в листопаді 2020 року, вказує ОСОБА_2 , стала відома причина посвідчення договору дарування на нерухоме майно 07 серпня 2007 року ОСОБА_6 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та за час своєї діяльності є боржником.

Таким чином, ОСОБА_6 побоюючись, що можуть звернути стягнення на майно, а саме 27/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 , підписав у нотаріуса договір дарування.

ОСОБА_1 умисно не провів державної реєстрації договору дарування від 07 серпня 2007 року та не прийняв дарунок, оскільки при переоформленні б стало відомо, що він навмисно ввів у оману ОСОБА_6 підписавши з ним не договір довічного утримання, а договір дарування.

Наведені обставини, заявник вважає нововиявленими, оскільки введення однієї сторони договору в оману іншої не допускається, та договір укладений на цій підставі є недійсним, так як де -юре між позивачем та відповідачем був укладений договір дарування, а де-факто укладався договір довічного утримання.

Посилаючись на істотність даних обставин, ОСОБА_2 просила задовольнити її заяву та переглянути за нововиявленими обставинами постанову апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року, за результатами розгляду якої скасувати постанову апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2018 року - залишити без змін.

У відзиві на заяву, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 22 лютого 2021 року , представник ОСОБА_1 адвокат Кірса В.В., посилаючись на те, що обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_2 , не є такими, що процесуальним законом визнаються нововиявленими, а тому просить суд апеляційної інстанції в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами - відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін у справі, обговоривши доводи заяви та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_2 про перегляд постанови апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року за нововиявленими обставинами не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є : істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 423 ЦПК України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вказано, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_2 заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, нововиявленою обставиною заявниця вважає відсутність факту передачі будинку, який був об`єктом оспорюваного договору дарування, від дарувальника до обдарованого; непереоформлення ОСОБА_1 на себе особових рахунків за оплату комунальних послуг, несплата обдарованим таких послуг, неприйняття обдарованим участі в утриманні будинку, відсутність самого факту передачі нерухомого майна.

Проте, вказані обставини, на які посилається заявниця як на нововиявлені, були предметом дослідження і оцінки судами як апеляційної інстанції в постанові від 19 березня 2019 року, так і касаційної інстанції, при чому Верховний Суд зазначив в своїй постанові від 7 жовтня 2020 року, що апеляційний суд, на виконання вимог ст. 263 ЦПК України, на підставі сукупності доказів, яким було надано належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про те, що право власності за договором дарування переходить до обдарованого з моменту отримання дарунка, під яким розумілося отримання оригіналу договору дарування спірної частини будинку, у зв`язку із чим констатував, що відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування від 7.08.2007 року недійсним.

Наведені ОСОБА_2 обставини в контексті вимог закону не є нововиявленими, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення поданої нею заяви про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування постанови апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року.

Фактично подана ОСОБА_2 заява про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами зводиться до намагання переоцінки доказів, які вже були оцінені судом апеляційної інстанції у процесі розгляду справи, були предметом перегляду судом касаційної інстанції, оцінювались судом на підставі поданих сторонами доказів, зваживши на сукупність яких, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 ЦПК України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Колегія суддів враховує також те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсним правочину та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

Керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Бараненко Ірина Корніївна про визнання права власності на майно, визнання недійсним свідоцтва, визнання недійсним правочину та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.О. Єльцов

/повний текст ухвали виготовлений 6 квітня 2021 року/