Ухвала

05 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 757/19016/15

провадження № 61-4407ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної реєстрації), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко Вероніки Володимирівни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна, про визнання договорів купівлі-продажу, іпотеки недійсними, зняття заборони з відчуження квартири, витребування майна, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, вселення, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання здійснити реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної реєстрації), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко В. В., ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І. В., про визнання договорів купівлі-продажу, іпотеки недійсними, зняття заборони з відчуження квартири, витребування майна, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, вселення, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання здійснити реєстрацію права власності.

Позов обґрунтовано тим, що 27 січня 2011 року згідно з договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ващенко В. В., зареєстрованим в реєстрі за № 98, позивач прийняв у дар (власність) від матері ОСОБА_6 квартиру під АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності 21 вересня 2012 року, номер запису: 44243 в книзі: 413-97. 02 листопада 2014 року між позивачем (наймодавець) і ОСОБА_7 (наймач) укладено договір найму (оренди) нерухомого майна, а саме цієї квартири та передано квартиру ОСОБА_7 (наймач) за актом приймання-передачі жилого приміщення разом із побутовою технікою. Строк дії договору складав з 02 листопада 2014 року по 02 листопада 2015 року, орендна плата складає 19 500 грн. ОСОБА_7 сплатила тільки за перший місяць найму квартири, листопад 2014 року, в подальшому орендну плату не вносила. Позивач розшукував наймача, проте його спроби були марними. У кінці травня 2015 року, в черговий раз, розшукуючи ОСОБА_7 , позивач прийшов до своєї квартири, двері якої відчинив ОСОБА_3 , який представився її власником.

Згодом позивачу стало відомо, що його квартира на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 04 лютого 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. за реєстровим № 246, перейшла від нього за підробленим паспортом та правовстановлюючими документами ОСОБА_4 . Потім, на підставі договору про задоволення вимог іпотекдержателя перейшла до ОСОБА_5 , а згодом на підставі договору купівлі-продажу від 15 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко В. В. за реєстровим № 832 перейшла квартира у власність від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , яку останній передав в іпотеку ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 25 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко В. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1231.

З урахуванням уточнень, просив суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 04 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. за реєстровим № 246; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 15 квітня 2015 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко В. В. за реєстровим № 832; визнати недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 від 25 червня 2015 року укладений між іпотекодавцем ОСОБА_3 та іпотекодержателем ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко В. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1231; зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 та виключити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження її іпотекою; витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ; визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за позивачем, ОСОБА_2 ; усунути ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права користування та володіння квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 ; вселити ОСОБА_2 у належну йому квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ; зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 стягнути на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати по справі, в тому числі витрати на правничу допомогу.

Також просив поновити строк на звернення до суду з позовними вимогами про визнання договору іпотеки недійним, оскільки про наявність такого договору йому стало відомо 26 червня 2018 року із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної реєстрації), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко В. В., ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І. В., про визнання договорів купівлі-продажу, іпотеки недійсними, зняття заборони з відчуження квартири, витребування майна, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, вселення, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання здійснити реєстрацію права власності задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 04 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В. М. за реєстровим № 246. Визнано недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 від 25 червня 2015 року, укладений між іпотекодавцем ОСОБА_3 та іпотекодержателем ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко В. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1231. Витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Усунено ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права користування та володіння квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_2 у належну йому квартиру АДРЕСА_1 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 10 218,00 грн судового збору, з ОСОБА_4 - 352,40 грн судового збору, з ОСОБА_1 - 352,40 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, про вселення скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення яким відмовити в задоволенні зазначених позовних вимог.

17 березня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи указаного клопотання та враховуючи, що повний текст оскаржуваної постанови складено 18 лютого 2021 року, суд приходить до висновку, що відсутня необхідність для поновлення заявнику строку на касаційне оскарження, оскільки він не пропущений.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року в частині задоволених вимог та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в частині стягнення з відповідачів судових витрат та в частині, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 760/10691/18, від 18 липня 2019 року у справі № 761/8051/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц, від 09 квітня 2019 року у справі № 912/1104/18, від 20 вересня 2019 року у справі № 904/4342/18, постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-832цс15, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-2165цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-2165цс15, від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-152цс14, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1503цс16, від 08 червня 2016 року у справі № 6-3029цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної реєстрації), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко Вероніки Володимирівни, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна, про визнання договорів купівлі-продажу, іпотеки недійсними, зняття заборони з відчуження квартири, витребування майна, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, вселення, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання здійснити реєстрацію права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 757/19016/15.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик