РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі: головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із позовом, по якому просять суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 73000 грн. витрати на проведення експертної оцінки в розмірі 2000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 листопада 2019 року квартиру АДРЕСА_1 , належну позивачам було затоплено. Згідно з актом залиття від 14.11.2019 року залиття відбулось з квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище та яка належить відповідачам. Інших квартир, розташованих над квартирою позивачів крім квартири АДРЕСА_2 у будинку немає. Згідно з актом про залиття, затопленими виявились два приміщення площею 12.4 та 3.3 кв.м., загальна площа залиття з урахуванням відшарування шпалер складає 13.5 кв.м. Крім акту, в якості підтвердження факту залиття позивач посилається на фотофіксацію наслідків залиття. Позивач стверджує, що залиття було неодноразовим, та посилається, зокрема, на акт про залиття від 21.11.2014 року. Позивач стверджує, що внаслідок залиття приміщень, в квартирі неможливо проживати, і вона потребує ремонту. В якості доказів, підтверджуючих розмір шкоди, позивач посилається на звіт щодо ринкової вартості робіт та матеріалів, необхідних для проведення відновлювального ремонту для усунення збитку після залиття квартири спільного заселення загальною площею 199,6 кв.м., житловою площею 118.3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , виконаний ФОП ОСОБА_6 05.12.2019 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з ПДВ на дату оцінки складає 73003,00 грн.

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у встановленому законом розмірі та у зв`язку з недоліками в оформленні позовної заяви.

21 січня 2020 року позивачі звернулись з уточненою позовною заявою, в остаточній редакції та просили суд: стягнути з відповідачів 73 000 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 2000,00 грн. витрат за проведення експертної оцінки.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року провадження у справі було відкрите в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року позивачам відмовлено у вжитті заходів забезпечення

позову.

19.03.2020 року відповідач ОСОБА_3 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивачем не доведено, що саме відповідачами завдано шкоди. Відповідач ставив під сумнів належність та допустимість акту про залиття від 14.11.2019 року з тих підстав, що в акті не зазначено конкретних причин залиття, квартира відповідачів не оглядалась, не було встановлено конкретне місце течі, при складенні акту були відсутні відповідачі, а позивачем не надано доказів того, що їм було запропоновано взяти участь у встановленні факту та причин залиття, проте відповідачі відмовились від участі у встановленні причин. Крім того, відповідач посилається, що квартира відповідачів не є єдиною квартирою, розташованою над квартирою позивача, крім того посилається на те, що оскільки точне місце течі не визначено, тому не виключена можливість того, що причиною затоплення квартири позивача може бути неналежне утримання обслуговуючою організацією загально-будинкових мереж водопостачання та водовідведення.

Ухвалою суду від 19 січня 2021 року підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову, оскільки відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують віну відповідачів у залитті квартири позивачів.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 травня 1994 року у рівних частках на праві спільної часткової власності належать 43/100 частин квартири АДРЕСА_3

Крім того, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом належить 570/1000 часток квартири АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_4 .

В матеріалах справи міститься акт від 14.11.2020 про залиття квартири, складений комісією дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський» згідно з яким «за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_1 . Під час обстеження квартири АДРЕСА_5 візуально видно залиття двух приміщень підсобних площею 12.4 кв.м. та 3.3 кв.м. Квартира приватизована, розташована на II поверсі ІІІ-етажному будинку. Площа залиття приблизно складає 13.5 кв.м. з урахуванням відшарування шпалерів від стін. Залиття проведено з квартири АДРЕСА_2 поверхом вище о/р ОСОБА_7 ». Даний акт складено та підписано у складі комісії з трьох осіб - Начальника ВД № 7 Шатковського М.А., старшого майстра ВД № 7 ОСОБА_8 , майстра ВД № 7 ОСОБА_9 .

Позивачі у позові зазначають дату залиття квартири 14 листопада 2019 року та складення в той день акту, проте в матеріалах справи міститься акт від 14 листопада 2020 року, що є пізнішою, ніж день подання позовної заяви з копією цього акту.

У відповіді на адвокатський запит Мастістого І.А., наданої КП «ЖКС Потро-Франківський» від 16.03.2020 року зазначено, що згідно довідки, наданої дільницею № 7 КП «ЖКС Порто- Франківський», оригінал акту, складений комісією ВД № 7 КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 14.11.2019 року за фактом затоплення квартири . АДРЕСА_3 видано заявнику, копія на виробничій дільниці не зберіглась.

Оцінюючи встановлені судом обставини та докази, надані сторонами на їх підтвердження суд, виходить з наступного:

В порядку до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Примірник акту міститься в додатку 4 до цих Правил.Згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій факт залиття та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) дата настання залиття; 4) адреса квартири; 5) опис того, що трапилося (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); 6) чітко зазначені причини залиття; 7) висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.; 8) підписи членів комісії та тих хто ознайомлений з актом.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

Як вбачається із акту від 14.11.2020 року він не містить інформації про дату залиття квартири.

Крім того, як вбачається з наданого акту від 14.11.2020 року, комісії дільниці №7 КП ЖКС «Порто-Франківський» при обстеженні квартири АДРЕСА_5 та складанні акту мешканці квартири АДРЕСА_2 не були присутні, акт складений за їх відсутності. Також, позивачами не зазначено та не надані докази, що на обстеження квартири АДРЕСА_5 запрошувались мешканці квартири АДРЕСА_2 , та представниками ділянки вчинялись будь-які дії щодо забезпечення присутності відповідачів в такому обстеженні та складанні акту, а акт від 14.11.2019 року також таких відомостей не містить.

Узагальнене посилання в акті на те, що залиття відбулось з квартири АДРЕСА_2 не можна вважати обґрунтованим, оскільки зі змісту акту, вбачається, що комісія провела огляд пошкоджень лише в приміщенні квартири позивачів та не оглядала квартиру АДРЕСА_2 , не встановлювала місце виникнення течі, чи існують над приміщеннями, які піддались залиттю будь-які належні відповідачам приміщення, в яких знаходяться сантехнічні прилади або комунікації з водопостачання та водовідведення, які б відповідачі були зобов`язані утримувати; внаслідок яких саме подій чи причин такі комунікації або сантехнічні прилади стали причиною затоплення, та, відповідно, чи є саме з вини відповідачів завдана шкода.

Таким чином, зі змісту зазначеного акту не вбачається, що комісія встановила причини та дату залиття квартири та особу, внаслідок дій або бездіяльності якої сталось залиття.

Вищенаведені висновки відповідають усталеній практиці Верховного Суду України, викладеній у постановах від 23.08.2017 року у справі № 6-2125цс16 та від 20 листопада 2014 року у справі 6-28993св14, Постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року (справа № 2-1974/11), відповідно до яких, акт про залиття квартири, складений всупереч вимогам Правил, у разі якщо в ньому не зазначено, зокрема, характер залиття квартири та його причини, а також за відсутності висновку комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття, якщо в ньому не зафіксовано відомості щодо потерпілої та винної сторони а також даних про осіб, присутніх при складанні акта не може бути належним та допустимим доказом.

Крім того, суд не може прийняти до уваги фотокопії з фотографій, наданих в якості підтвердження факту залиття, оскільки такі фотографії не містять дані щодо часу та місця їх здійснення, тому вони не можуть з достовірністю підтвердити ту обставину, що на них зображені саме наслідки залиття квартири позивачів у зазначений ними час.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1-3 ст. 102 ЦК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до ч. 7 цієї ж статті у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Суд також критично сприймає наданий позивачем звіт щодо ринкової вартості робіт та матеріалів, необхідних для проведення відновлювального ремонту для усунення збитку після залиття квартири спільного заселення загальною площею 199,6 кв.м., житловою площею 118.3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , виконаний ФОП ОСОБА_6 05.12.2019 року., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з ПДВ на дату оцінки складає 73003,00 грн., оскільки звіт складений із застосуванням спеціальних знань у сфері будівництва, виходячи із затратного, дохідного та порівняльного методів оцінки, з урахуванням поточних цін, встановлених експертом станом на 27.11.2019 року та з урахуванням встановленого ним зносу будівельних матеріалів, а тому за своїм характером є висновком експерта, який складений особою, яка володіє спеціальними знаннями у сфері оцінки вартості будівельних робіт та матеріалів, проте такий звіт не містить відомостей про попередження експерта про кримінальну відповідальність, а тому не може вважатись допустимим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно до ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, 1. суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 2. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 3. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 4. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Верховний Суд звернув увагу в Постанові від 10.06.2019 у справі № 591/5118/14-ц на те, що, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавана шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов.

Дослідивши надані документи, враховуючи норми чинного законодавства та правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 21.02.2018 року (справа № 2-1974/11), суд приходить до висновку, що акт від 14.11.2020 року не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачками з їх вини майнової шкоди позивачам.

При таких обставинах позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені судові витрати покладає на позивачів.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-82, 89, 128-131, 133, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 06 квітня 2021 року.

Суддя Р.Д. Абухін

29.03.2021