Справа № 361/4532/21
Провадження № 2/361/2903/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16 грудня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Латчук Д.Р.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_3 , на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з ОСОБА_3 , на її додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , зумовлені особливими обставинами, у твердій грошовій сумі - 5000 грн. кожного місяця починаючи з 23 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 , на свою користь витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн.

Свій позов обґрунтовувала тим, що позивач і відповідач не перебували у зареєстровану шлюбі. У сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Козелецькою селищною радою Козелецького району Чернігівської області, 04 березня 2021 року за номером Серія НОМЕР_1 . Згідно даного свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком ОСОБА_4 .

Позивач і відповідач не проживають разом, спільне господарство не ведуть, дитиною повністю займається позивач.

ОСОБА_4 (дитина) проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 та знаходиться на повному її утриманні, мати забезпечує його усіма необхідними умовами для проживання, повноцінного розвитку. Дитина виховується матір`ю належним чином.

Між батьками не існує домовленості з приводу участі відповідача в утриманні сина, він не надає грошові кошти та не допомагає виховувати дитину, новонародженого сина не бачить, одягу, іграшок не купує, жодної допомоги від відповідача не надходить, домовитись із ним не вбачається можливим. Позивачем докладалися зусилля по отриманню аліментів на дитину, але відповідач припинив всіляке спілкування. Допомоги не надає, життям дитини не цікавиться.

Відповідач зобов`язаний виконувати обов`язки по утриманню дитини, однак допустив невиконання вказаного обов`язку, оскільки не бере участі в утриманні сина, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів. Одним із способів захисту інтересів дитини є її фінансове утримання від батьків. Аліментні зобов`язання виникають з моменту народження дітей - до їх повноліття (18 років або до 23 років у окремих випадках).

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, що дорівнює розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дітей віком до 6 років - з грудня 2020 р = 1921 грн., з 01.07.2021р = 2013 грн., з 01.12.2021 р. = 2100,00 грн.).

Позивач з 23 лютого 2021 року не отримує кошти від батька дитини на утримання сина, зв`язку з відповідачем не має, вирішити питання оплати аліментів не має можливості, жодна мотивована відповідь щодо утримання дитини від відповідача відсутня.

Відповідач постійно не працює, не одержує заробіток як найманий працівник. Відповідач повідомляв позивачу, що він працював електрозварником і в середньому отримував заробітки на рівні приблизно 30000 гривень на місяць. Відповідач користується власним авто, яке придбав восені 2020 року, а також придбав трактор. У сукупності відомості про витрачання грошових коштів на власні потреби і придбання матеріальних цінностей, дають підставу стверджувати про достатньо високий рівень доходів відповідача, хоча такі не відображені у його декларації і позивач позбавлена можливості надати суду докази офіційно отриманих відповідачем доходів.

Так дитина сторін по справі, є новонародженою, потребує особливого медичного забезпечення про що надані медичні довідки про потребу у додатковому придбанні медичних препаратів дитині, частого придбання дитячого одягу, так як маленька дитина швидко зростає про що надані докази придбання дитячого одягу, памперсів і інші, придбання дитячого візочка, ліжка та дитячих меблів, дитячого харчування, посуду, що також потребує додаткових витрат для повноцінного розвитку. Позивачем надано розрахунок додаткових витрат на дитину, сума таких склала 9896 грн. на місяць. Також позивач зазначила, що потрібно врахувати і витрати на оплату проживання, комунальних послуг. Очевидно, що мінімальний розмір аліментів не забезпечує і половини потреб дитини.

Таким чином, позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23 лютого 2021року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( до 01.07. 2021року становить - 1 921 грн.). Визначити розмір додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 , зумовлених особливими обставинами, та стягнути їх з батька у твердій грошовій сумі - 5000 грн. кожного місяця.

Відповідно до договору укладеного між позивачем та адвокатом Головненко Д.О., адвокат надавав позивачу правову допомогу по даній справі як під час виготовлення та подачі позовної заяви, так і поза межами суду, готуючи для позивача всі необхідні документи, збираючи докази по цій справі. Всього за правничу допомогу по справі сторонами погоджено витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Отже, позивач також просила стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу.

06 липня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23 липня 2021 року.

У судовому засіданні представник позивача надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задовольнити, суду зазначила, що позивач підрахувавши всі понесені нею додаткові витрати визначила, що їх розмір складає 42307 грн. 53 коп., але це ще не всі витрати які понесла позивач, тому просила стягнути вказані додаткові витрати із відповідача на її користь.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не перебувають у зареєстровану шлюбі.

У сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Козелецькою селищною радою Козелецького району Чернігівської області, 04 березня 2021 року за номером Серія НОМЕР_1 . Згідно даного свідоцтва про народження дитини, відповідач вказаний батьком ОСОБА_4 (а.с. 11).

Позивач і відповідач не проживають разом, спільне господарство не ведуть.

Як вбачається із довідки від 19.04.2021 року №19/04, виданої головою правління ЖБК ?Домобудівник-3?, ОСОБА_2 з 2020 року по теперішній час не зареєстрована, але дійсно проживає з дитиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Як вбачається з доданих до матеріалів справи доказів, а саме квитанцій про додаткові витрати на дитину, їх розмір становить 42307,53 грн.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я; матеріальне становище дитини; стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1. ст. 184 СК України).

Враховуючи викладені обставини, розмір встановленого прожиткового мінімуму, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача аліменти у розмірі 2100,00 грн. щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, ураховуючи наведене, суд дійшов висновку із врахуванням зібраних у справі доказів про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, а тому суд приходить до висновку про стягнення додаткових витрат із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в розмірі половини понесених позивачем додаткових витрат на дитинуу розмірі 21153 грн. 76 коп., а в частині щомісячного їх стягнення у розмірі 5000 грн. відмовляє.

Відповідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно п.4.1 Договору-доручення про надання правничої допомоги №17.05-21 від 17.05.2021 р., сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за Договором становить 10000,00 грн. за підготовку документів, вивчення справи, подання і збирання доказів, подання позову, участь у судових засіданнях, консультації за всі процесуальні дії для вирішення справи.

Суд враховуючи обсяг зібраних доказів представником позивача, час витрачений на складання позову, перебування у судовому засіданні та незначну складність зазначеної справи, дійшов висновку про часткове стягнення із відповідача на користь позивача витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 2100 грн. щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою АДРЕСА_3 , починаючи з 18 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 21153 грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.