Справа № 278/3293/20 Провадження № 2/0274/681/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
07.04.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення аліментів,
У грудні 2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 000,00 грн. на кожну щомісячно, посилаючись на те, що діти перебувають на повному її утриманні, ОСОБА_2 участі у матеріальному утриманні дітей не приймає.
ОСОБА_2 позов визнав частково та просить стягувати з нього аліменти на утримання дочок у мінімальному гарантованому законодавством України розмірі, посилаючись на те, що зараз він офіційно не працевлаштований.
Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 р. справу передано за підсудністю на розгляд Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.
Ухвалою Суду від 10.02.2021 р. справу прийнято до розглядуда відкрито спрощене позовне провадження.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дітей ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7, 8).
Зі змісту позовної заяви та пояснень ОСОБА_1 випливає, що діти проживають з нею, ОСОБА_2 проти цієї обставини не заперечив.
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати своїх дочок до досягнення ними повноліття.
Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання дочок, Суд виходить з такого.
ОСОБА_2 пояснив, що він раніше офіційно працював, проте зараз офіційно не працює, утриманців не має.
ОСОБА_1 проти цих обставин не заперечила.
Зважаючи на те, що ОСОБА_2 раніше працював, і що він, частково заперечуючи проти позову, не посилається на неможливість з об`єктивних підстав працювати, у тому числі через незадовільний стан здоров`я, Суд вважає, що ОСОБА_2 може працювати, тобто є працездатним.
Будучи працездатним, ОСОБА_2 не позбавлений можливості працевлаштуватись та отримувати заробітну плату.
Тобто ОСОБА_2 має можливість працевлаштуватись та отримувати у середньому 10 206,00 грн. на місяць, що після сплати обов`язкових платежів становитиме близько 8 062,74 грн.
При цьому Суд також зважає на те, що смт. Новогуйвінське Житомирського району Житомирської області, де проживає ОСОБА_2 , розташовано у безпосередній близькості до обласного центру м. Житомира, це надає ОСОБА_2 можливість працевлаштуватись у зазначеному місті, що, поза розумним сумнівом, зробити набагато легше, ніж в інших менших населених пунктах.
На момент ухвалення рішення прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 270,00 грн., що встановлено статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".
Таким чином після витрачання коштів на своє утримання у мінімальному розмірі (2 270,00 грн.) у власності ОСОБА_2 залишатиметься близько 5 792,74 грн. (8062,74 2 270,00).
За таких обставин Суд вважає, що з цих коштів (5 792,74 грн.) ОСОБА_2 може платити аліменти на утримання дочок у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, як це просить ОСОБА_1 , оскільки при цьому у його власності ще залишатиметься ще близько 1 795,74 грн. на своє утримання, тобто у цілому він матиме на своє утримання 4065,74 грн. (2 270,00 + 1 795,74) щомісячно, що більше ніж майже в 1,8 рази перевищує прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб (2 270,00 грн.), це дозволить йому утримувати себе більше, ніж на мінімальному рівні.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню від 08.12.2020 р.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні) задовольнити.
2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи від 08.12.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи від 08.12.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
5. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут