606/690/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2021 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Теребовлі в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

Представник заявниці ОСОБА_2 адвокат Пацула В.О. звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , що проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 наближення на 100 м. до місця проживання ОСОБА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування ОСОБА_3 із дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити йому наближатися до місця реєстрації та проживання сина за адресою-, АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 переслідувати ОСОБА_2 та в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею без її згоди; заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори.

В обґрунтування заяви представник заявниці посилається на те, що вонапроживає по АДРЕСА_1 разом із своєю сім`єю. Житловий будинок являється власністю ОСОБА_5 , який він успадкував після смерті свого дідуся. Заявниця з дітьми проживає в даному будинку зі згоди власника, а ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був співжителем заявниці, проживає там без будь-чиєї згоди та без реєстрації. Заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Заявниця продовжує перебувати у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , з яким у них є двоє спільних малолітніх дітей, однак, тісних відносин не підтримує. Із ОСОБА_3 у заявниці одна спільна дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , останній постійно на ґрунті вживання алкогольних напоїв чинить на заявницю психологічний та моральний тиск, погрожує їй та малолітнім дітям фізичною розправою, спричиняє їй тілесні ушкодження. Заявниця неодноразово ставала жертвою скандалів, непорозумінь, з`ясування відносин шляхом сварок, побоїв та погроз. Свідками цих подій неодноразово були малолітні діти заявниці та інші члени її сім`ї. Саме постійний психологічний тиск, безпідставні сварки, образи, нецензурна лайка, погрози, побої з боку ОСОБА_3 стали підставою того, що уже протягом тривалого часу в сторін немає нормальних родинних стосунків. Кривдник не тільки не займається вихованням спільної із заявницею малолітньої дитини, а й своєю протиправною поведінкою чинить негативний вплив на усіх її дітей. Останні стають свідками сварок, нецензурної лайки, погроз та побоїв, що накладає свій відбиток на їхнє психічне здоров`я та розвиток, що може бути причиною настання вкрай негативних наслідків у майбутньому та завдати непоправної шкоди дитячому здоров`ю. По місцю проживання в с. Сороцьке ОСОБА_3 зарекомендував себе з негативної сторони. Заявниця ОСОБА_2 неодноразово скаржилася до Іванівсько сільської ради на протиправну поведінку ОСОБА_3 , оскільки останній постійно вчиняє сварки, зловживає спиртними напоями, погрожує фізичною розправою їй та дітям.Заявниця зверталася до зверталася до поліції, через протиправні дії ОСОБА_3 ,що фіксувала вказані обставини. За наслідками звернень були прийняті відповідні процесуальні рішення. Так, за повідомленням від 23.06.2020 року про вчинення відносно ОСОБА_2 домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 , на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання заявниця та заінтересована особа не зявилися. Однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

З врахуванням зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про підставність заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмов у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 разом із своєю сім`єю. Житловий будинок являється власністю ОСОБА_5 , який він успадкував після смерті свого дідуся. Заявниця з дітьми проживає в даному будинку зі згоди власника, а ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був співжителем заявниці, проживає там без будь-чиєї згоди та без реєстрації.

Заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Заявниця продовжує перебувати у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , з яким у них є двоє спільних малолітніх дітей, однак, тісних відносин не підтримує. Із ОСОБА_3 у заявниці одна спільна дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_3 останній постійно на ґрунті вживання алкогольних напоїв чинить на заявницю психологічний та моральний тиск, погрожує їй та малолітнім дітям фізичною розправою, спричиняє їй тілесні ушкодження.

Згідно довідки № 86 від 15 березня 2021 року виданої виконкомом Іванівської сільської ради про те, що громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_1 , без реєстрації. Характеризує себе з негативної сторони, неодноразово надходили скарги до Іванівської сільської ради від спів жительки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на його поведінку, про те що, він постійно вчиняє сварки, зловживає спиртними напоями, погрожує фізичною розправою їй та дітям. На зауваження від виконкому Іванівської сільської ради не реагує.

Згідно листа повідомлення від 04 лютого 2021 року виданого відділенням поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про те, що 23 червня 2020 року, 10 вересня 2020 року, 11 грудня 2020 року, 16 грудня 2020 року, 05 січня 2021 року, 28 січня 2021 року надходили повідомлення по телефону про вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, складені протоколи направлено до суду на розгляд.

Постановою від 29 грудня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Тому заяву слід задоволити.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Керуючись ст.ст. 19, 76-77, 265, 273, 293, 294, 350-5 350-6 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис:

заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 наближення на 100 м. до місця проживання ОСОБА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

обмежити спілкування ОСОБА_3 із дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити йому наближатися до місця реєстрації та проживання сина за адресою-, АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_3 переслідувати ОСОБА_2 та в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею без її згоди;

заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення суду направити до відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області та до Теребовлянської міської ради Тернопільської області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуючий Малярчук В.В.