Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/602/20
Провадження № 2-з/376/20/2021
У Х В А Л А

"23" березня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

При секретарі Таранчук В.О.,

розглянувши клопотання представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Приймака Олександра Юрійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Зоря» про розірвання договору надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис),-

встановив :

22.03.2021 року до Сквирського районного суду Київської області надійшло клопотання позивача представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Приймака Олександра Юрійовича про забезпечення позову.

В обгрунтування клопотання заявник вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «СП «Зоря» щодо розірвання договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 22.02.2015, укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Зоря».

Згідно з викладеними у позові доводами, після смерті ОСОБА_3 належне їй право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:012:0011 площею 3,7220 га цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковане в рівних долях онучками померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом серії НВІ № 394891, виданому 08.02.2017 державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори Савченко М.А.

Після отримання права власності на вказану земельну ділянку позивачі вирішили обробляти її самостійно. Однак 15.03.2017 їм стало відомо, що дана земля передана раніше ОСОБА_3 у користування на 50 років ТОВ «СП «Зоря» на підставі договору від 22.02.2015 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

У зв`язку з цим того ж дня ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направили на адресу ТОВ «СП «Зоря» нотаріально засвідчену заяву з викладеними у ній пропозиціями припинення дії вказаного договору, повернення новим власникам вказаної земельної ділянки та перерахування даному товариству грошових коштів, передбачених зазначеним договором як плата за користування, в разі їх виплати попередньому власнику ОСОБА_3 .

Відповіддю без номера і дати директор ТОВ «СП «Зоря» ОСОБА_4 висловив свою незгоду з вказаними пропозиціями та фактично запропонував вирішити наявний спір з наведених питань у судовому порядку.

У відповідь на адвокатський запит АБ «Приймак та Партнери» № 041/19 від 14.05.2019 директор ТОВ «СП «Зоря» ОСОБА_4 повідомив, що визначені зазначеним договором грошові кошти за користування земельною ділянкою у повному обсязі сплачені на картковий рахунок ОСОБА_3 .

Даний факт безготівкового розрахунку з ОСОБА_3 позивачі заперечують, оскільки карткових рахунків, згідно з їх твердженнями, померла не мала. У зв`язку з цим свої оспорювані права та законні інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимушені обстоювати у судовому порядку.

Предметом вказаного позову є розірвання договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 22.02.2015, укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Зоря», що, у разі задоволення судом позовних вимог, призведе до повернення права користування власного земельною ділянкою до позивачів.

Необхідність у забезпеченні позову викликана тим, що незважаючи на оспорюване право користування ТОВ «СП «Зоря» земельною ділянкою дане товариство продовжує незаконно її використовувати у власних інтересах та, враховуючи настання періоду посівної, вона буде оброблятися відповідачем з метою вирощування на цій землі своїх сільськогосподарських культур.

Проведення товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Зоря» ґрунтообробних та посівних робіт на зазначеній земельній ділянці порушить права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як власників цієї землі, а також ускладнить у подальшому виконання майбутнього рішення суду у цій справі та унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав, за захистом яких вони звернулася до суду.

Отже незабезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в разі яяпоколения позовних вимог, оскільки за правилами зазначених норм діючогозаконодавства обробка землі і посів на ній ТОВ «СП «Зоря» відповідних культур вимагатиме подальшого фактичного користування відповідачем земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до моменту збору з неї сільськогосподарської продукції, що у свою чергу грубо порушить право її власників на вільне розпорядження своїм майном, у тому числі шляхом самостійного вирощування на власних землях сільськогосподарських культур.

За таких обставин з метою запобігання істотному ускладненню та унеможливленню виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених та оспорюваних прав й інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, підлягає застосуванню забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчиняти дії та виконувати будь-які роботи щодо предмета спору, а саме заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії та виконувати будь-які роботи, пов`язані з обробкою ґрунту (оранка, культивування, внесення мінеральних добрив та засівання площ сільськогосподарськими культурами тощо) та використанням належної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 3,7220 га кадастровий номер :03:012:0011.

Відповідно до ч.1 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суду необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши на відповідність доказів викладеним обставинам, беручи до уваги предмет позову, обґрунтування необхідності вказаного виду забезпечення позову, вважає, що вимога щодо заборони вчиняти певні дії, а заява про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку судом згідно ч. 3 ст.154 ЦПК України не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.149-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Приймака Олександра Юрійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Зоря» про розірвання договору надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) - задовольнити.

Заборонити заборонити ТОВ «СП «Зоря» та іншим уповноваженим відповідачем особам вчиняти дії, спрямовані на виконання будь-якої роботи щодо предмета спору, а саме заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії та виконувати будь-які роботи, пов`язані з обробкою ґрунту (оранка, культивування, внесення мінеральних добрив та засівання площ сільськогосподарськими культурами тощо) та використанням належної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 3,7220 га кадастровий номер :03:012:0011.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.354-355 з урахуванням п.п.15.5 п.15Перехідних положень ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О. М. Коваленко