Ухвала

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 520/8562/17

провадження № 61-4539ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Бійц Мариною Едуардівною, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року, постанову Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд допустити поворот виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2009 року та у порядку повороту виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 04 грудня 2009 року, частково скасованого рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року, просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») на користь свою користь грошові кошти у розмірі 1 244 345,02 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року, заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено частково.

Допущено поворот виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2009 року у справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.

У порядку повороту виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2009 року, частково скасованого рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року, стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 вартість квартири АДРЕСА_1 у розмірі 381 630 грн, за якою вона була передана на реалізацію.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

У вересні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У березні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Бійц М. Е., на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року, постанову Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від 23 вересня 2020 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про поворот виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2009 року, частково скасованого рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2017 року у повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Щодо оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 29 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повороту виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення.

Отже, пункт 29 частини першої статті 353 ЦПК України не входить до переліку ухвал, які відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України після апеляційного перегляду можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Щодо оскарження ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2020 року

Положеннями частини першої статті 389 ЦПК України не передбачено можливість оскарження у касаційному порядку ухвал та постанов суду касаційної інстанції.

Згідно із частиною третьою статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Бійц Мариною Едуардівною, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року, постанову Одеського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року та ухвалу Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк