Справа № 487/1979/21
Провадження № 2/487/1665/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 м.Миколаїв

Cуддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Провадження у справі не відкрито через виконання вимог п.п. 6. 12 ст. 187 ЦПК України.

Одночасно з пред`явленням позову, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Київського МНО Баршацьким І.В. за №11376 від 19.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 14285 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до завершення розгляду судом цивільної справи за цим позовом та набранням рішення суду законної сили, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Баришнікова А.Д. (ВП №64197552).

Подана заява обґрунтована тим що, 21.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. відкрито виконавче провадження №64197552 про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Баршацьким І.В. за №11376 від 19.11.2020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 14285 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал». Як зазначено у вказаному виконавчому напису від 19.11.2020 ОСОБА_1 нібито є боржником за кредитним договором №307943 від 26.08.2018, укладеним з ТОВ «Мілона», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №28-МЛ від 11.09.2019 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Проте, позивач зазначив, що боргу перед ТОВ «Мілона» не має, у розділі «кредитна історія» також не має жодних даних про існування боргу, дані про кредитний договір №307943 від 26.08.2018 відсутні, відсутній у позивача й другий примірник вказаного кредитного договору, будь-яких повідомлень від ТОВ «Мілона» позивач не отримував.

Враховуючи те, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису від 19.11.2020 визначена відповідачем заборгованість не є безспірною, не має вимоги про погашення боргу, відсутнє підтвердження про вручення повідомлення з вимогою боржника, тому нотаріус не мав правової підстави для вчинення виконавчого напису за даним кредитним договором. А тому, за наведених порушень позивач звернувся до суду за захистом свого права про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач також зазначив, що приватним виконавцем 28.01.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату в ТОВ «ДИА-НИКА» на загальну суму 16082,50 грн., у тому числі 369 грн. витрат виконавчого провадження та основної винагороди 1428,50 грн.

А тому, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання рішення суду. Крім того, позивач посилається на те, що існує ризик того, що до моменту вирішення справи в суді приватним виконавцем буде стягнуто кошти за вказаним виконавчим написом на підставі постанови приватного виконавця, інших джерел договору він не має.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З наведенного вбачається, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо законності та обґрунтованості вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення з позивача заборгованості на користь відповідача.

Викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 19.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за №11376. Даний спосіб забезпечення позову відповідає заявленим вимогам, є необхідним і достатнім.

Керуючись ст.149-153, 157, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 19.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрованого в реєстрі за №11376.

Копію ухвали до негайного виконання направити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацькому Ігорю Вікторовичу, приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Баришнікову Артему Дмитровичу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал».

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Т.А.Карташева