Справа №477/2192/20
Провадження №2/477/254/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

із секретарем судового засідання Тристан В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корець С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівнапро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2020 року позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, № 618, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяно Іванівною 07 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 52460,85 грн. за кредитним договором № 500967725 від 19 грудня 2014 року, укладеним між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк».

В обґрунтування позову зазначила, що жодної заборгованості за кредитним договором № 500967725 від 19 грудня 2014 року, укладеним між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», не існує, оскільки було прийняте рішення суду від 28 січня 2016 року про стягнення заборгованості за даним договором, яке було виконане в примусовому порядку. 11.09.2020р. винесена постанова заступником начальника відділу Вітовського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження, в зв`язку з повним виконанням виконавчого документу.

Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були порушені вимоги статті 88 Закону України «Про нотаріат». Отже виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за виконавчим написом не є безспірною. Також відповідачем пропущений строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог (аюс.73-75).

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази по справі суд установив наступне.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 1, 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій).

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати:

- оригінал кредитного договору;

- засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Дослідивши цивільну справу№477/2779/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судом встановлено наступне.

19 грудня 2014 року між ПАТ Альфа-Банк та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №500967725, в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до Договору банк надав відповідачу кредит в розмірі 20344 грн. 79 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних з остаточним строком повернення кредиту 22 грудня 2019 року.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року позов публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволений повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором № 500967725 від 19 грудня 2014 року, що утворилася станом на 05 листопада 2015 року, в сумі 25769 грн. 64 коп. (в т.ч. заборгованість за кредитом в розмірі 19894 грн. 72 коп., за відсотками в розмірі 1439 грн. 30 коп., за комісією в розмірі 2835 грн. 62 коп., штраф в розмірі 1600 грн. 00 коп.) та судовий збір в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

11.09.2019р. винесена постанова заступником начальника відділу Вітовського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження, в зв`язку з повним виконанням виконавчого документу.

07 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяно Іванівною вчинено виконавчий напис № 618 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 52460,85 грн. за кредитним договором № 500967725 від 19 грудня 2014 року, укладеним між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», в тому числі і по тілу кредиту (а.с.11,47).

Однак, відповідно постанови заступника начальника відділу Вітовського РВДВС ГТУЮ у Миколаївській області, відповідач повністю погасила заборгованість за вищевказаним кредитним договором у 2019 році.

Позивач вказує, що жодної кредитної заборгованості не існує.

В судовому засіданні судом встановлено, що існує спір щодо заборгованості та щодо факту зобов`язальних відносин між сторонами.

Таким чином, безспірність заборгованості для вчинення нотаріального напису відповідачем недоведена.

Згідно з частинами 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про недотримання нотаріусом при вчинення виконавчого напису вимог, передбачених чинним законодавством, а саме: не з`ясування безспірності заборгованості безпосередньо з боржником, не переконання щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, в зв`язку чим остання була позбавлена можливості висловити свої заперечення щодо кредитної заборгованості. До того ж виконавчий напис вчинений поза межами позовної давності, оскільки з дня виникнення вимог минуло більше трьох років, а тому вчинення виконавчого напису протирічить вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат».

За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 279, 280-282, ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, № 618, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяно Іванівною 07 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 52460,85 грн. за кредитним договором № 500967725 від 19 грудня 2014 року, укладеним між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 ;

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 36799749, місцезнаходження: вул.Кудрявський узвіз, 5-б м.Київ;

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, яка проживає по АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений і підписаний 29 березня 2021 року.

Суддя А.А. Саукова