УХВАЛА

02 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 175/1895/18

провадження № 61-2678ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк») на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року у справі за заявою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області звернувся до суду з заявою про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 204/6827/13, виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 (нині 1) від 18 вересня 2008 року станом на 11 вересня 2013 року в загальному розмірі 316 091, 62 дол. США.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, «Будинок побуту 1-А », цегла, загальною площею 623,3 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1 830 кв. м, та є предметом іпотеки, за договором іпотеки № 0/1 від 18 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського MHO Бондар І. М. і переданого в забезпечення кредитного договору споживчого кредиту № 0 ОСОБА_1 , що належить останньому на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого 31 липня 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною A. B. за реєстровим № 1585, незареєстрованого за останнім згідно чинного законодавства (в Державному реєстрі прав власності, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) та зареєстрованому в реєстрі прав власності за державою в особі Міністерства аграрної політики України, в господарському державному підприємстві Навчально-дослідного господарства «Самарський».

Не погодившись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_2 , яка не приймала участі у справі, звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, відмовлено.

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Укрсиббанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року, здана до поштового відділення зв`язку 26 березня 2021 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року не отримував. Зазначає, що оскаржуване судове рішення оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 лютого 2021 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Дніпровський апеляційний суд прийняв постанову 11 лютого 2021 року, дата складення повного тексту судового рішення не зазначена, касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції 26 березня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що у постанові апеляційного суду відсутні відомості про складення повного тексту судового рішення, а у Єдиному державному реєстрі судових рішень зазначено, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року оприлюднена 24 лютого 2021 року, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

З огляду на викладене, клопотання АТ «Укрсиббанк» про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання акціонерного товариства «Укрсиббанк»про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити акціонерному товариству «Укрсиббанк» строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко