Справа № 581/128/21
Провадження № 2/581/83/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року сел. Липова Долина
Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Кузьмінський О.В., розглянувши заяву Фермерського господарства «Мир», ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Мир», ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Липоводолинська селищна рада Роменського району Сумської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прайм», про визнання наказів недійсними,
в с т а н о в и в :
10 березня 2021 року позивачі - Фермерське господарство «Мир», ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Липоводолинська селищна рада Роменського району Сумської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прайм», про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, виданих у 2019 році, про затвердження проектів землеустрою щодо відведен¬ня земельних ділянок відповідачам у власність для ведення особистого селянського господарс¬тва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області та надання відповідачам у власність земельних ділянок площею 2 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ве¬дення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області.
Одночасно з пред`явленим позовом позивачами подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій ставиться питання про накладення арешту на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га кожна, що належать відповідачам фізичним особам по справі.
Ухвалою судді від 11 березня 2021 року заяву про забезпечення позову було залишено без руху з підстав ненадання позивачем ОСОБА_1 доказів сплати судового збору за її подання або належних доказів, які вказують на наявність підстав для відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
31 березня 2021 року ОСОБА_1 надав докази сплати судового збору у необхідному розмірі.
Заяву про забезпечення позову обґрунтована тим, що земельні ділянки, які передані у влас¬ність відповідачів за оспорюваними наказами, перебували у фактичному користуванні позивачів на підставі розпорядження голови Липоводолинської районної державної адміністрації від 14 березня 2005 року № 93 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою по відведенню земельних ділянок у влас¬ність для ведення фермерських господарств із земель державної власності на території Липоводолинсь¬кої селищної ради» земельними ділянками у контурі № НОМЕР_1 в межах, визначених на підставі актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання. З огляду на викладене, позивачі правомірно очікували певного стану речей та розраховували на законний перебіг подій щодо оформлення земельних ділянок державної власності загальними площами 9,8 га та 14,6 га на території Липоводолинської селищної ради, які пере¬бувають у їх користуванні з 2005 року. Крім цього, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області передало спірні земельні ділянки у власність відповідачів шляхом прийняття оскаржуваних наказів всупереч вимог розпоря¬дження Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 р. № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіа¬льних громад», а саме без погодження з Липоводолинською об`єднаною територіальною громадою, без ухвалення останньою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Ук¬раїні». Оспорюваними наказами порушено право позивачів на користування спірними земельними ділянками без достатніх для цього правових підстав, зокрема право самостійно господарювати на землі.
Виходячи з того, що невжиття заходів забезпе¬чення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про поновлення порушених прав та інтересів у разі задоволення заявленого позову, позивачі просять вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачів, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів та третіх осіб, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на їх користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.
Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.
Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.
Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів позивачів та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідачів та інших осіб права користування ним.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
У разі вчинення відповідачами фізичними особами чи ТОВ «Агрофірма Прайм», якому земельні ділянки передані в оренду, дій, пов`язаних із відчуженням чи іншим розпорядженням належним їм майном земельними ділянками, виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде істотно ускладненим.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно, позивачами не враховано, що арешт передбачає не лише заборону реалізації (відчуження) майна, а й заборону користування майном, що на думку суду є невідповідним заходом.
Обробіток ТОВ «Агрофірма Прайм» належних відповідачам фізичним особам земельних ділянок може бути здійснений на підставі договорів оренди землі, які станом на сьогодні є чинними.
Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, необхідність забезпечення співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачами вимогами, а також те, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що у даному випадку необхідним та достатнім видом забезпечення позову буде заборона відповідачам та третій особі ТОВ «Агрофірма Прайм» вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням або передачею у заставу, оренду, суборенду, емфітевзис, користування будь-яким іншим особам спірних земельних ділянок, оскільки такий захід забезпечення позову відповідає вимогам закону, забезпечує баланс між інтересами сторін, не позбавляє відповідачів права володіти належними їм земельними ділянками.
Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Однак суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують обставини щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення судом не застосовується.
Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Заяву Фермерського господарства «Мир», ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Мир», ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Липоводолинська селищна рада Роменського району Сумської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прайм», про визнання наказів недійсними задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Ухвалу допустити до негайного виконання.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області.
Примірник ухвали направити заявникам, копію - учасникам справи.
Суддя О. В. Кузьмінський