Єдиний унікальний номер 741/1563/19
Провадження № 2/741/51/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 березня 2021 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з цими позовами, мотивуючи їх тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) були членами даного колгоспного двору, зверталися до державного реєстратора з метою реєстрації права власності за собою на вищезазначений житловий будинок, але їм було відмовлено в реєстрації.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 84,1 кв. м, житловою площею 49 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 84,1 кв. м, житловою площею 49 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Левченко Г.В. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача за первісним позовом.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що зустрічний позов підтримує, просила його задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, рішення ухвалити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства України, сплачену позивачами суму судового збору покласти за рахунок позивачів, оскільки міська рада не вчиняла жодних дій, які б порушували права позивачів.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5; 12).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за собою права власності на вищезазначений житловий будинок, але їм було відмовлено в зв`язку з тим, що державний реєстратор міської ради не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11; 51).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи вбачається, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 6-8).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., а ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 1; 34).

Суд вважає, що відсутні підстави для покладення на Носівську міську раду Чернігівської області судових витрат по справі, скільки вона не вчинила жодних дій, які б порушували права позивача, як за первісним, так і за зустрічним позовами.

Ураховуючи вищевикладене, відповідно ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768,40 грн., а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 392 ЦК України, ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» суд, -

ухвалив:

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 84,1 кв. м, житловою площею 49 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

У задоволенні решти вимог первісного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 84,1 кв. м, житловою площею 49 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв