Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/951/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Рішко Г.І.,

секретар судового засідання - Казимірська Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер мій батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 0,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пийтерфолвівської (колишня назва Петрівської) сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 035566 від 14.06.2001 року, виданого головою Петрівської сільської ради на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1280. За прийняттям спадщини після смерті батька позивач звернувся до державного нотаріуса, однак отримав відмову та рекомендацію звернутися до суду для встановлення права власності на спадкове майно. Відповідачем по справі є дочка померлого та сестра позивача ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті батька не прийняла і на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців немає, оскільки мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з наведеним позивач змушений звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не з`явилася, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.04.2005 року.

Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06.01.2012 року.

Останнім місцем проживання батька позивача, відповідно, місцем відкриття спадщини є АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Пийтерфолвівської сільської ради від 28.01.2021 року за № 142.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пийтерфолвівської (колишня назва Петрівської) сільської ради, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 035566 від 14.06.2001 року, виданого головою Петрівської сільської ради на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1280.

Заповіту батько позивача не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом.

Спадкоємця за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його діти, сторони по справі - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ). яка спадщину після смерті батька не прийняла, не подавала заяву про прийняття спадщини і на спадкове майно не претендує.

Інших спадкоємців немає.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд констатує, що позивач після смерті свого батька прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, так як з народження і на час смерті спадкодавця проживав разом з ним в житловому будинку, де зареєстрований, здійснював за ним догляд, а також після його смерті вступив у володіння спадковим майном, обробляв земельну ділянку, що підтверджується довідкою Пийтерфолвівської сільської ради від 28.01.2021 року за № 143.

Також у визначений законом строк позивачем одноосібно було подано до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивач звернувся до державного нотаріуса.

20.01.2021 року для оформлення спадщини завідуюча Виноградівської державної нотаріальної контори звернулася до начальника відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області із листом про надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що знаходиться за адресою Петрівської сільської ради, власником якої є батько позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області № 196/0/195-21 від 03.02.2021 року позивача було повідомлено, що надати витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка входить до складу спадщини, на має можливості, оскільки відомості державного земельного кадастру не містять достатньої інформації для проведення розрахунку нормативно грошової оцінки, земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту Пийтерфолвівської сільської ради.

В зв`язку з даною обставиною та через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю, Виноградівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку.

Разом з цим з матеріалів справи встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії ІV - ЗК № 035566 від 14.06.2001 року втрачено, у позивача наявна тільки його копія.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_3 має законне право на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , мешканцем АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пийтерфолвівської (колишня назва Петрівської) сільської ради, що належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV - ЗК № 035566 від 14.06.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1280, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийГ. І. Рішко