Справа № 148/2083/20
Провадження №2/148/12/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 березня 2021 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який в даний час розірвано. За період перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.10.2017 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитирни відповідного віку.

Однак, така сума аліментів є замалою, враховуючи підвищення цін на товари, продукти та ліки.

Відповідач в даний час офіційно працевлаштований, працює в Тульчинській філії ТОВ "Террафуд", отримує стабільний заробіток.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення сином повноліття.

Відповідно до відзиву на позовну заяву (а.с. 19), відповідач позов не визнавав. У відзиві вказує, що він аліменти сплачує, а також сплачує додаткові витрати на дитину, а тому підстав для зміни розміру аліментів не має. Крім того, позивач не ставлячи питання про припинення стягнення аліментів за попереднім рішенням суду, просить суд ще раз стягнути з нього аліменти.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Тульчинським районним відділом РАЦС 06.08.2020 (а.с. 7), сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 (а.с. 9-10), шлюб між сторонами розірвано.

Згідно копії виконавчого листа, виданого 12.08.2019 Тульчинським районним судом Вінницької області (а.с. 8), з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2017 і до повноліття дитини.

Відповідач з відзивом на позовну заяву надав копію заяви, адресованої міському голові Весняному В.П. про вжиття мір щодо позивача, оскільки остання здає в оренду подаровану ним сину квартиру у м. Тульчині (а.с. 20).

Також надав суду копії квитанцій на суму 2569 грн., 170 грн., 276,50 грн., 527,68, 87,52 грн., копію платіжного доручення про переказ коштів на суму 1005 грн. (а.с. 21-26).

Разом з тим, суд надані відповідачем докази до уваги не бере, оскільки заява, адресована міському голові ОСОБА_4 не має значення для справи, а у копіях квитанцій не зазначено призначення платежу та кому саме ці кошти перераховувались.

Посилання позивача на те, що відповідач офіційно працевлаштований, працює в Тульчинській філії ТОВ "Террафуд", отримує стабільний заробіток, залишились не підтвердженими.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 180-183, 192 СК України.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, оскільки позивач є одержувачем аліментів, вона має цілком законне право на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України, при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить з 01.01.2021 - 2395 грн. Отже, розмір стягуваних з позивача аліментів не може бути меншим 1197,50 грн.

Таким чином, розмір стягуваних з відповідача аліментів є нижчим законодавчо встановленого розміру.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів та їх нового розміру, суд враховує, що сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовні вимоги позивача в цій частині не суперечать чинному законодавству, враховує інтереси дитини, а тому вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для зміни способу стягнення з нього аліментів, та стягнення їх заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

З огляду на це, аліменти у новому розмірі слід стягувати з дня набрання чинності даним рішенням суду.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача у заявлених нею межах та наявність правових підстав для їх задоволення.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільнені позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. 180-183, 192 СК України, ст. 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.10.2017 у справі № 148/1307/17 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: