Справа №642/857/21
Провадження №2/642/814/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Ленінського районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шрамко Л.Л.

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 вересня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні стосунки припинені. З 15.08.2017 року вони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства. стосунки між ними розладились через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів. Примирення є неможливим.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності та задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 06.09.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова від 06.09.2005, актовий запис №381.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.07.2020 року, актовий запис №290.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають за різними адресами, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

За проханням позивачки слід залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 5, 89, 141, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 56, 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 06 вересня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова (актовий запис №381).

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко