РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти від 29.08.1963 року. На момент смерті ОСОБА_3 , мати позивача ОСОБА_4 була зареєстрована та проживав у вищевказаному будинку, тому фактично прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на вищевказаний будинок. Позивач з метою прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно: на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 77,7 кв.м., житлова площа 33,0 кв.м., з належними до нього господарським спорудами та будівлями в порядку спадкування за законом після її матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.12.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.02.2021 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та в якій позовні вимоги визнала повністю.

Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Авдіївським міським бюро ЗАГС Сталинської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 30.12.1958 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », актовий запис № 257.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.08.1961 року, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 228.

Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Авдіївською міською радою м. Ясинувата Донецької області, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 15.08.1981 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_10 », актовий запис № 267.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 03.11.1959 року, ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 280.

Згідно витягу з запису акта про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.05.2015 року, ОСОБА_11 присвоєно прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 » актовий запис № 311 від 25.10.1980 року складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від одної до п`яти включно від 29.08.1963 року, посвідченого нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори 16.12.1963 року за реєстровим № 2519, на підставі рішення виконкому № 99 від 25.07.1963 року про відвід земельної ділянки для будівництва житлового будинку, ОСОБА_3 відведено земельну ділянку на право безстрокове користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , загальною площею 476 кв.м.

Згідно Технічного паспорту, виданого 21.10.2005 року Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що загальна площа будинку становить 77,7 кв.м, житлова площа будинку становить 33,0 кв.м, до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 входить: А1 - житловий будинок, а- прибудова, Б- літня кухня, Е- сарай, Д- сарай, Г- душ, В- убиральня, Ж- сарай, №0 огородження.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 31.05.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 221.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 04.09.2019 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 374.

Згідно довідки № 07-29д/535 від 28.01.2020 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 була зареєстрована з 28.10.1977 року по 16.09.2019 року.

Як вбачається зі спадкової справи № 15/2020, заведеної приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А. після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з заявою № 32 від 28.01.2020 року про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу, звернулась ОСОБА_1 , та з заявою № 63 від 20.02.2020 року про відмову від спадщини до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу звернулась Ольшанська Л.І.

Згідно заяви № 28 про прийняття спадщини від 28.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А., з приводу прийняття спадкового майна після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заяви № 63 про прийняття спадщини від 20.02.2020 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А., з приводу відмови від спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь доньки спадкодавця ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А. від 12.11.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутні відомості державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_4 була спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_3 , і фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки вона проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у спірному будинку.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4 , прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 (сестра позивача) відмовилась від спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1035 «Про затвердження тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будинками, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» - будівлі та споруди не є самочинно побудованими (побудовані до 1992 року).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів може бути шляхом визнання права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 328, 1216-1217, 1222, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 200, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_8 ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_7 ) право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., з усіма господарськими будівлями та спорудами: а- прибудова, Б- літня кухня, Е- сарай, Д- сарай, Г- душ, В- убиральня, Ж- сарай, №0 огородження, за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя І.М. Владимирська