Справа № 724/1799/20
Провадження № 2/724/149/21
(ЗАОЧНЕ)
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Бабій Ю.В.
за участю сторін:
представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, зобов`язання чинити дії та виселення,-
В С Т А Н О В И В:
30.11.2020 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, зобов`язання чинити дії та виселення, яку в подальшому 01.12.2020 року уточнила, та просила усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та належними до нього господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із вказаного будинку та господарських будівель, без надання іншого житла.
Вважає, що існує реальна загроза порушення її права власності та законного володіння зі сторони відповідача ОСОБА_3 , який постійно чинить їй перешкоди у користуванні її власністю.
Зазначає, що вона зверталася до Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області з приводу того, що ОСОБА_3 , 1958 року народження багато разів вчиняв сварки, погрожував розправою з сусідами, родичами, іншими громадянами, в тому числі з ОСОБА_2 .
Тому, підтримуючи вищевикладене, просила усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та належними до нього господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із вказаного будинку та господарських будівель, без надання іншого житла.
Підтримуючи вищевикладене, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що позивач ОСОБА_2 успадкувала будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в управління спадковим майном вступила в 1995 році, є власником вказаного будинку, проте три роки тому назад без її дозволу у вказаний будинок вселився її брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи при цьому власний будинок та претендує на будинок, який належить позивачу. Також вказав, що ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, чим перешкоджає позивачу ОСОБА_2 у користуванні її власністю, через що вона змушена проживати у найманій квартирі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надав.
Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 не допускає ОСОБА_2 до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , взагалі підійти до вказаного будинку неможливо, тому що ОСОБА_5 ходить з топором, внаслідок чого до нього неодноразово викликали поліцію.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_2 являється сестрою ОСОБА_3 , вказала що ОСОБА_5 не впускає ОСОБА_2 до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 часто випиває, вселився самостійно в будинок і сказав, що буде там проживати, веде себе неадекватно, внаслідок чого до нього викликали працівників поліції.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 , проживає в будинку в АДРЕСА_2 десь на протязі 6 років, періодично, то проживає, то десь відсутній, часто поводить себе неадекватно, внаслідок чого з ним постійно виникають суперечки. Йому відомо, що ОСОБА_2 викликала працівників поліції до ОСОБА_3 , через те, що той не впускав її до будинку, також ОСОБА_7 бігав з топором за сусідкою, він часто зловживає алкогольними напоями, влітку поліція його забирала, через такі його дії ОСОБА_2 немає змоги проживати у своєму будинку, через що змушена винаймати квартиру для проживання.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Статтею 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно з статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Дана норма закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Згідно з частиною першою статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до частини четвертої даної статті до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2019 року, яке посвідчене приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюком Віталієм Анатолійовичем, зареєстрованим в реєстрі за № 993, спадкова справа № 91/2019 (а.с.6).
Право власності ОСОБА_2 також зареєстроване в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер Витягу 193183983 від 16.12.2019 року, номер запису про право власності 34658847, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 993, видане 16.12.2019 року, державний реєстратор - приватний нотаріус Хотинського районного нотаріального округу Мартинюк В.А. (а.с.7).
Згідно виписки з по господарської книги № 5, особовий рахунок № НОМЕР_1 Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 09.12.2019 року власником господарства за адресою: АДРЕСА_2 була ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
Відповідно до довідки № 2924 від 11.12.2019 року виконавчого комітету Колінковецької сільської ради ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично вступила у володіння спадковим майном на момент смерті та прийняла спадщину.
Згідно матеріалів справи, технічний паспорт на садибний (індивідуальний будинок) по АДРЕСА_2 виготовлений на ОСОБА_2 .
Згідно довідки № 631 від 12.04.2019 року виконавчого комітету Колінковецької сільської ради ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що відповідач ОСОБА_3 вселився у вищевказане житло за адресою: АДРЕСА_2 , перешкоджає позивачу там проживати та користуватися відповідним житлом, яке належить останній на праві власності, окрім того відповідач ОСОБА_3 своєю поведінкою, а також систематичним зловживанням спиртними напоями, чинить позивачу перешкоди в користуванні її власністю.
Так, згідно довідки № 52-02 від 18.04.2019 року Колінковецької сільської ради, гр. ОСОБА_3 , 1958 року народження дійсно проживає в АДРЕСА_2 без реєстрації (а.с.20).
Згідно характеристики виконкому Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він як житель села Колінківці, характеризується негативно, ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається. Громадський порядок села систематично порушує, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки з родичами та сусідами. Участь у громадському житті села не приймає.
Відповідно до відповіді Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Кельменецького відділу поліції від 08.04.2019 року № 1289/123/45/01-2019 вбачається, що на протязі 2017-2019 років до відділення поліції на спецлінію «102» неодноразово звертались жителі с. Колінківці, в тому числі і позивач в справі ОСОБА_2 про те, що гр. ОСОБА_3 , 1958 року народження, неодноразово вчиняє сварки, погрожує жителям с. Колінківці фізичною розправою, кричить та ображає їх нецензурною лайкою, при цьому постійно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (а.с.22).
Вказаний факт, також був встановлений в судовому засіданні на підставі пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які одноголосно підтвердили, що гр. ОСОБА_3 , поводить себе неадекватно, часто зловживає спиртними напоями, вчиняє скандали з жителями села Колінківці, не впускає позивача ОСОБА_2 до її ж будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який їй належить позивачу на праві власності.
Отже, як встановлено судом, відповідачем чиняться перешкоди позивачу у користуванні власністю.
Згідно ч. 1 статті 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Відповідно до вимог статті 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Частинами першою та другою статті 116 ЖК України визначено, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною.
Тобто, для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів.
В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" роз`яснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).
Як було встановлено судом вище, відповідач ОСОБА_3 , 1958 року народження, багато разів вчиняв сварки з сусідами, погрожував розправою, родичами, іншими громадянами, в тому числі і з позивачем ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_10 , відповідно до чого і були зафіксовані неодноразові звернення до відділу поліції з приводу зазначених фактів.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Таким чином, враховуючи те, що проживання відповідача у спірному будинку, його вселення, чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, а спільне проживання сторін у вказаному будинку є неможливим, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 109, 116, 150, 156, 157 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 11, 16, 317, 383,391, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, ст. 258-259, 279, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, зобов`язання чинити дії та виселення - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та належними до нього господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 із вказаного будинку та господарських будівель, без надання іншого житла.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. ст. 352, 354 ЦПК України) до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.04.2021 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв