Справа № 595/15/18
Провадження № 4-с/595/4/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2021 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівського В.Б.,

представника скаржника, адвоката Захарчука Ю.В,,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Захарчук Юрій Володимирович, боржник ОСОБА_2 , на бездіяльність старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Галини Михайлівни, зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Захарчук Ю.В., звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М.; витребувати з Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківськ копію виконавчого провадження №55617036 від 23 січня 2018 року.

Скаргу та вимоги мотивує тим, що на підставі судового наказу Бучацького районного суду від 09 січня 2018 року (справа №595/15/18) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, щомісячно, починаючи із 03 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. 17 квітня 2019 рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. На підставі судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. 23 січня 2018 винесено постанову про відкриття провадження ВП №55617036. Внаслідок невиконання боржником ОСОБА_2 судового рішення утворилась заборгованість зі сплати аліментів. Старшим державним виконавцем Кондрук Г.М. внесені недостовірні дані про заборгованість ОСОБА_2 з січня 2018 року по 01 січня 2020 року в сумі 246,47 грн., хоча він не сплатив аліменти на загальну суму 6904 грн. за період з 01 червня 2020 року по 01 грудня 2020 року (згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 02 лютого 2021 року). Крім того, старшим виконавцем не винесено постанов, згідно ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів з чотири місяці.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Зобов`язано старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. надати копії матеріалів виконавчого провадження № 55617036 від 23 січня 2018 року з примусового виконання судового наказу № 595/15/18, виданого 09 січня 2018 року Бучацьким районним судом Тернопільської області.

Представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Захарчук Ю.В. в судовому засіданні вимоги скарги просив задовольнити, визнати бездіяльність старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. неправомірною; зобов`язати старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. надати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 , у відповідності до вимог чинного законодавства, та винести постанови про встановлення тимчасових обмежень у відповідності до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Додатково зазначив, що з червня 2020 року по 03 грудня 2020 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 не надходили жодні кошти від ОСОБА_2 , лише 03 грудня 2020 року надійшло п`ять грошових переказів від ОСОБА_2 по сплаті аліментів.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи.

Старший державний виконавець Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М.в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. На адресу суду надійшла заява начальника Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Якубіва Р.В., в якій він просить справу розглядати за відсутності уповноваженого представника Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська, проти задоволення скарги та фактів, викладених в ній, заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

23 березня 2021 року до Бучацького районного суду Тернопільської області начальником Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківськаподано заперечення на скаргу, до якої долучено розрахунок зі сплати аліментів. Із змісту заперечення вбачається, 23 січня 2018 року за вх. № 310 на виконання поступив судовий наказ № 595/15/18 від 09 січня 2018 року, виданий Бучацьким районним судом Тернопільської області. Державним виконавцем 23 січня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до виконання та відома. Також були надіслані запити у відповідні установи про належність ОСОБА_2 майна та доходів. 06 лютого 2018 року від боржника відібрано письмове попередження щодо сплати аліментів. ОСОБА_2 були пред`явлені квитанції про сплату аліментів з лютого 2018 року по грудень 2019 року. Переплата згідно квитанцій по аліментах станом на 01 січня 2020 року становила 284 грн. Згідно поданої заяви стягувача від 01 грудня 2020 року стягнення аліментів проводиться через депозитний рахунок Городенківського районного відділу ДВС. 02 лютого 2021 року адвокату стягувача ОСОБА_4 направлявся супровідний лист з розрахунком зі сплати аліментів, в якому вказано, що переплата аліментів станом на 01 січня 2021 року становить 7,76 грн. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 квітня 2021 року відсутня. Твердження представника стягувача про недостовірні дані в розрахунку, оскільки з 01 червня 2020 по 01 грудня 2020 року ОСОБА_2 не сплачував аліментів, є неправдивим, так як за період з липня по листопад 2020 року боржником було пред`явлено квитанції про сплату аліментів на загальну суму 6720,75 грн. Підстав для винесення вмотивованих постанов згідно ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» не було.

24 березня 2021 року на вимогу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 55617036 з примусового виконання судового наказу № 595/15/18, виданого 09 січня 2018 року Бучацьким районним судом Тернопільської області для розгляду справи.

Заслухавши представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Захарчука Ю.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В силу ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

В силу ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно статтті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що на підставі судового наказу №595/15/18, виданого 09 січня 2018 року Бучацьким районним судом Тернопільської області, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження № 55617036 щодо примусового виконання судового наказу перебуває на примусовому виконанні у Городенківському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська, старшим державним виконавцем якого 23 січня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 55617036.

Із розрахунку заборгованості по аліментах від 02 лютого 2021 року, складеного старшим виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М., вбачається, що сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 січня 2021 року становить 7,76 грн.

Як слідує з копії матеріалів виконавчого провадження, до матеріалів долучено копії квитанцій про оплату ОСОБА_2 аліментів ОСОБА_1 , зокрема квитанції від 07 липня 2020 року, 27 липня 2020 року, 25 серпня 2020 року, 29 вересня 2020 року, 29 жовтня 2020 року, 26 листопада 2020 року, однак звиписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 вбачається, що з 27 червня 2020 року по 03 грудня 2020 року кошти від ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 по сплаті аліментів не поступали.

Окрім цього, 01 грудня 2020 року начальник Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська звернувся до філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» із запитом, вих. № 12336, в якому просить повідомити відділ ДВС про стан перерахування аліментів ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_1 , оскільки згідно квитанцій від 07 липня 2020 року, 27 липня 2020 року, 25 серпня 2020 року, 29 вересня 2020 року, 29 жовтня 2020 року, 26 листопада 2020 року боржником було проведено оплату аліментів, однак не вказувалося ідентифікаційного номера отримувача, тому кошти на розрахунковий рахунок стягувача не поступали.

На вказаний запит АТ «Ощадбанк» надало відповідь за вих. № 117.26-13/137 від 18 грудня 2020 року, в якій, з посиланням на положення ст. ст. 60, 61, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відмовило у задоволенні запиту.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче проваження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (пункт 2 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною першою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ч. ч. 1, 3, 4, 6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що, згідно долучених до матеріалів виконавчого провадження квитанцій, ОСОБА_2 оплачував кошти, призначені на сплату аліментів, однак не вказував ідентифікаційного номера отримувача аліментів, у зв`язку з чим кошти не надходили на банківський рахунок ОСОБА_1 . Про непоступлення коштів на рахунок стягувача державному виконавцю Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. було відомо, що підтверджується запитом начальника Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська від 01 грудня 2020 року, адресованого філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», в якому він зазначає, що боржником було проведено оплату аліментів, однак не вказувалося ідентифікаційного номера отримувача, тому кошти на розрахунковий рахунок стягувача не поступали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок стягнення аліментів врегульований статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Слід зазначити, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення аліментів на дитину, тому всі дії незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як визначено сімейним законодавством, аліменти є власністю дитини, а невиконання рішення суду та невжиття заходів державним виконавцем своєчасно та в повному обсязі порушує права та інтереси дитини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії виконавця не відповідають вимогам чинного законодавця, а аргументи скаржника знайшли своє підтвердження під час судового провадження та підтверджуються належними доказами.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, приходить до обґрунтованого висновку про те, що розрахунок розміру заборгованості по аліментах ОСОБА_2 , проведений старшим державним виконавцем Кондрук Г.М. за період з 27 червня 2020 року по 03 грудня 2020 року, не відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим є незаконним, тому скарга представника скаржника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Захарчук Ю.В., боржник ОСОБА_2 , на бездіяльність старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М., зобов`язання вчинити дії підлягає до задоволення шляхом визнання бездіяльності старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М.неправомірною; зобов`язання старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. здійснити перерахунок заборгованості по аліментах за період з червня 2020 року по 03 грудня 2020 року, з урахуванням виплат аліментів боржником; зобов`язання старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. здійснити у виконавчому провадженні № 55617036 виконавчі дії, передбачені ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 447 - 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 195 СК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Захарчук Юрій Володимирович, боржник ОСОБА_2 , на бездіяльність старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Галини Михайлівни задовольнити.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Галини Михайлівни у виконавчому провадженні № 55617036 неправомірною.

Зобов`язати старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 55617036 за період з червня 2020 року по 03 грудня 2020 року, з урахуванням виплат аліментів боржником.

Зобов`язати старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. здійснити у виконавчому провадженні № 55617036 виконавчі дії, передбачені ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2021 року.

Суддя: Л. І. Созанська