1Справа № 335/757/13-ц 4-с/335/7/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Жукової В.Е., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніної С.О., заінтересована особа: АТ «Державний ощадний банк України», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просив:

- визнати неправомірною постанову від 02.10.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП № 60207472, винесену державним виконавцем Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніною С.О. та зобов`язати державного виконавця Петруніну С.О. усунути порушення шляхом повернення стягувачу АТ «Ощадбанк» виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, без прийняття до виконання;

- визнати неправомірною постанову від 02.10.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП № 60207689, винесену державним виконавцем Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніною С.О. та зобов`язати державного виконавця Петруніну С.О. усунути порушення шляхом повернення стягувачу АТ «Ощадбанк» виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, без прийняття до виконання.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2013 позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 388 654 грн. 84 коп., з яких: 387 500 грн. сума боргу за кредитом; 1 146 грн. 58 коп. сума несплачених відсотків; 8 грн. 26 коп. сума несплаченої комісії за резервування кредитних коштів; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» державне мито в сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн (справа №335/757/13-ц).

02.10.2019 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніною С.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60207472 з виконання виконавчого листа 335/757/13-ц, виданого 20.06.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

02.10.2019 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніною С.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60207689 з виконання виконавчого листа 335/757/13-ц, виданого 20.06.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Вказані постанови на його адресу не надходили, про їх існування він дізнався з Єдиного реєстру боржників, та 09.09.2020 на прийомі у державного виконавця ознайомився з ними.

Під час ознайомленнями із постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №60207689 ним було встановлено, що у вказаній постанові не вірно зазначено дату видачі виконавчого листа, так зазначено 20.06.2019, замість вірної дати 20.06.2013.

При цьому, за оскаржуваними постановами строк пред`явлення виконавчих листів до виконання встановлено до 03.06.2014.

Разом із тим, відповідно до відміток на виконавчих листах, починаючи з 2013 року, вказані виконавчі постанови станом на 02.10.2019, вже в п`яте пред`являються до виконання, що свідчить про те, що стягувачем порушено строки пред`явлення виконавчих листів до виконання, що в свою чергу є підставою для їх повернення.

До того ж, вказані виконавчі листи не відповідають вимогам Закону, зокрема у них не зазначено номер і серія паспорту або ІПН, дата народження боржника, що є підставою для відмови у відкриття виконавчого провадження.

Крім того зазначив, що він звертався до державного виконавця Петруніної С.О. із заявою про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання, однак станом на час подання вказаної скарги відповіді він не отримав.

Ухвалою судді від 28.12.2020 року призначено судове засідання для розгляду вказаної скарги на 20.01.2021, яке неодноразово відкладалось за клопотанням державного виконавця, востаннє на 05.03.2021.

Учасники розгляду заяви, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від представника АТ «Державний ощадний банк України» надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, у якій він просив у задоволенні скарги відмовити та розгляд скарги провести за його відсутності.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, яка передбачає, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду вказаної скарги у відсутність боржника, стягувача, державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2013 позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк2 заборгованість за кредитним договором в сумі 388 654 грн. 84 коп., з яких: 387 500 грн. сума боргу за кредитом; 1 146 грн. 58 коп. сума несплачених відсотків; 8 грн. 26 коп. сума несплаченої комісії за резервування кредитних коштів; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» державне мито в сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн (справа №335/757/13-ц).

20.06.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано два виконавчі листи з виконання вищезазначеного рішення, про стягнення суми заборгованості та стягнення державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Щодо ходу виконання виконавчого листа про стягнення судових витрат.

З копії виконавчого листа №335/757/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» державного мита у сумі 1700,00 грн. та витрат на ІТЗ у розмірі 120,00 грн. вбачається, що виконавчий лист виданий 20.06.2013 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено до 03.06.2014 року.

З відміток на зворотньому боці зазначеного виконавчого листа у розділі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення (вироку) або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення», вбачається, що виконавчий лист 24.12.2013 року, 29.12.2014 року, 17.12.2015 року державним виконавцем було повернуто стягувану на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанов) було передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Повернення виконавчого документу стягувачу 17.12.2015 року також підтверджується копією постанови державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС ЗМУЮ від 17.12.2015 року ВП №47823227. Згідно зазначеної постанови виконавчий документ може бути пред`явлений повторно до виконання до 17.12.2016 року.

26.04.2016 року ПАТ «Ощадбанк» звернулося до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ із заявою про прийняття зазначеного виконавчого листа до виконання, що підтверджується копією заяви.

Постановою державного виконавця від 31.05.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №51254294 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

27.05.2017 року державним виконавцем Вознесенівського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто стягувачу, яка передбачала, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

01.10.2019 року АТ «Ощадбанк» звернулося до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Петруніною С.О. відкрито 02.10.2019 року виконавче провадження ВП №60207472 з примусового виконання виконавчого листа №335/757/13-ц, який видано 20.06.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» державного мита у сумі 1700,00 грн. та витрат на ІТЗ у розмірі 120,00 грн.

Щодо ходу виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З копії виконавчого листа №335/757/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 388 654,84 грн. вбачається, що виконавчий лист був виданий 20.06.2013 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено до 03.06.2014 року.

З постанови старшого державного виконавця Орджонікідзевськго відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 17.12.2015 року вбачається, що виконавчий лист №335/757/13-ц, виданий 20.06.2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 388 654,84 грн. повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанов) було передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Згідно зазначеної постанови виконавчий документ може бути пред`явлений повторно до виконання до 17.12.2016 року.

26.04.2016 року ПАТ «Ощадбанк» звернулося до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ з заявою про прийняття зазначеного виконавчого листа до виконання, що підтверджується копією заяви.

Постановою державного виконавця від 06.06.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 51285756 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

27.05.2017 року державним виконавцем Вознесенівського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто стягувачу, яка передбачала, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

01.10.2019 року АТ «Ощадбанк» звернулося до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Петруніною С.О. відкрито 02.10.2019 року виконавче провадження ВП №60207689 з примусового виконання виконавчого листа №335/757/13-ц, який видано 20.06.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 388 654,84 грн.

Скаржник вважає, що постанови про відкриття виконавчих проваджень від 02.10.2019 року є неправомірними оскільки, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання визначено до 03.06.2014 року та на час відкриття виконавчих проваджень він сплив.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2013 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

До набрання чинності 05 жовтня 2016 року Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі листи повторно пред`являлися до виконання в межах річного строку, як було передбачено вимогами чинного на той період Закону України «Про виконавче провадження».

На час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавчі листи перебували на виконанні у відділі ДВС.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18), від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17 (провадження № 61-42207св18), від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18 (провадження № 61-6732св19) та 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц (провадження № 61-6811св20).

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2013 року набрало законної сили 03.06.2013 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено - один рік, тобто до 03.06.2014 року. Виконавчий лист виданий 20.06.2013 року та неодноразово пред`являвся до виконання.

До набрання чинності 05 жовтня 2016 року Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі листи повторно пред`являлися до виконання в межах річного строку, як було передбачено вимогами чинного на той період Закону України «Про виконавче провадження».

Постановами державного виконавця від 27.05.2017 року було повернуто виконавчі листи №335/757/13-ц, видані 20.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» судових витрат та заборгованості за кредитним договором, на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13 (провадження № 6-698гс16) зроблено висновок, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З урахуванням наведених вимог закону оскільки постановою державного виконавця від 27.05.2017 року було повернуто виконавчі листи по справі №335/757/13-ц стягувачу, та на момент набрання чинності Законом № 1404-VIII строк пред`явлення до виконання виконавчих листів не сплив то зазначені виконавчі документи могли бути пред`явлений до виконання протягом наступних трьох років, тобто до 27.05.2020 року.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що АТ «Ощадбанк» звернувся до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області 01.10.2019 року, та 02.10.2019 року державним виконавцем Петруніною С.О. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №60207689 та ВП №60207472.

Таким чином, державним виконавцем Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніною С.О. правомірно винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень від 02.10.2019 року ВП №60207689 та ВП №60207472 на підставі виконавчих листів по справі №335/757/13-ц, які видані Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 20.06.2013 року , оскільки пред`явивши 02.10.2019 року виконавчі листи до виконання стягувач не пропустив визначений законом строк.

Щодо твердження скаржника з приводу того, що постанови про відкриття виконавчих проваджень є неправомірними через те, що виконавчі листи не містять відомостей про дати народження та ІПН боржника, то суд виходить з наступного.

З копії виконавчого листа №335/757/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення вбачається, що на зворотньому боці листа зазначені відомості про ІПН боржника.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на момент видачі виконавчого листа 20.06.2013 року) у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З наведених норм Закону, який діяв в період видачі виконавчих листів, вбачається, що виконавчі листи має містить певні відомості, які є обов`язковими для їх відображення, такі як: повне ім`я, місце проживання чи перебування стягувача та боржника, а також відомості, які є додатковими для ідентифікації сторін виконавчого провадження та можуть сприяти примусовому виконанню рішення, які вказуються судом у випадку, якщо вони відомі йому із матеріалів справи, зокрема: ІПН стягувача та боржника, дата народження, місце роботи боржника, наявність у нього майна, рахунків.

Як встановлено судом виконавчі листи мають у собі всі відомості, що передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на час видачі виконавчих листів 20.06.2013 року), які є обов`язковими для примусового виконання та ідентифікації сторін виконавчого провадження, в тому числі місце проживання чи перебування стягувача та боржника, дата набрання рішення законної сили та строк пред`явлення листа до виконання, відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не є порушенням вимог закону, оскільки не є обов`язковими для відображення та зазначаються лише у випадку, якщо такі відомості відомі суду.

Таким чином з урахуванням діючих на момент видачі виконавчого листа положень закону судом не встановлено заявлених скаржником порушень вимог закону щодо змісту виконавчого листа.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00).

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі 2Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, у зв`язку з чим, скарга задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніної С.О., заінтересована особа: АТ «Державний ощадний банк України» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 15-денний строк з дня складення повного судового рішення, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя К.В. Гашук