Справа № 559/1699/20
Провадження № 2/559/250/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ОСОБА_2 адвокат Пащук Т.С. з позовом до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 , 20.08.1978 року був прийнятий у члени колгоспу ім. Пархоменка с. Шепетин. Працював на посаді тракториста колгоспу. Згідно з розпорядженням № 33 від 03 лютого 1993 року колгосп імені Пархоменка був перейменований на селянську спілку "Нива". 25 квітня 1995 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. 23 червня 1994 року селянській спілці "Нива" с. Шепетин було видано Державний акт серії РВ № 00002 на право колективної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17.

Як убачається з додатку № 1 до Акту РВ № 00002, у списку громадян - члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за порядковим номером 447 вписане прізвище, ім`я та по батькові позивача - ОСОБА_1 , та місце його проживання - село Мартинівка.

Проте, протоколом від 31 жовтня 1996 року засідання комісії селянської спілки "Нива' у додаток № 1 до Державного акту РВ № 00002 були внесені зміни. Так, на думку комісії, ті члени с/с, які "вибули" з СС "Нива" за період часу з видачі Державного акту, тобто 23.06.1994 р. до закінчення вирішення технічних аспектів паювання, а саме - до 31.10.1991 року - не мають права на свою земельну частку (пай). Саме тому, відповідно до Додатку № 1 до протоколу комісії селянської спілки "Нива" від 31 жовтня 1996 року ОСОБА_1 був виключений зі списку (порядковий номер 57). Як наслідок, на момент видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам СС "Нива" в кінці 1996 року позивача у відредагованих списках не було, і сертифікату йому не видали.

Про своє порушене право на земельну частку (пай) позивач достовірно та переконливо дізнався лише нещодавно, навесні 2020 року, оскільки раніше з роз`яснень йому земельного законодавства колишнім головою СС "Нива" та іншими посадовими особами у нього була переконання, що права на пай він не мав, так як його звільнили до видачі сертифіката, а також виключили зі списків осіб, котрі мають таке право. Лише нещодавно, на консультації в адвоката Метелюк В.А. дізнався, що право власності на земельну частку (пай) в особи виникає з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Відтак, ОСОБА_1 змушений звернутися для відновлення свого порушеного права до суду.

Представник позивача адвокат Пащук Т.С., згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника Смизької селищної ради, за наявними в матеріалах справи документами.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.08.1978 року був прийнятий у члени колгоспу ім. Пархоменка Смизької сільради Дубнівського району Ровенської області. Працював на посаді тракториста колгоспу. Згідно з розпорядженням № 33 від 03 лютого 1993 року колгосп імені Пархоменка був перейменований на селянську спілку "Нива". 25 квітня 1995 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Вказане підтверджується копією трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 29.05.1978 року, довідкою СВК "Нива" с. Шепетин про кількість вироблених трудоднів, що підтверджують період роботи позивача в СВК "Нива" (а.с. 7-8, 21).

23 червня 1994 року селянській спілці "Нива" с. Шепетин було видано Державний акт серії РВ № 00002 на право колективної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17 (а.с. 10-13).

Згідно додатку № 1 до Державного акта РВ № 00002, у списку громадян - члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за порядковим номером 447 вписане прізвище, ім`я та по батькові позивача - ОСОБА_1 , та місце його проживання - село Мартинівка (а.с. 14-16).

У додатку №2 до протоколу комісії селянської спілки «Нива» Дубенського району від 31.10.1996 року с. Шепетин, зазначено, що у додаток № 1 до Державного акту РВ № 00002 були внесені зміни. Відповідно до Додатку № 1 до протоколу комісії селянської спілки "Нива" від 31 жовтня 1996 року ОСОБА_1 був виключений зі списку (порядковий номер 57) (а.с. 17-19).

У відповіді на адвокатський запит Відділу у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17-0.22-81/106-20 від 23.03.2020 зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю серії РВ № 00002 селянській спілці "Нива" с. Шепетин видано 23 червня 1994 року. ОСОБА_1 числиться в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за № 447. Відповідно до матеріалів паювання земель, ОСОБА_1 був виключений, тому сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку на його ім`я не виготовлявся. Розмір земельної частки (паю) селянської спілки "Нива" - 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості) (а.с. 9).

Згідно даних Державного архіву Рівненської області від 06.04.2020 р. за № Д-12/01-27/20 документи селянської спілки «Нива» с. Шепетин Дубенського району за 1994-1996 рр. на зберігання до Держархіву Рівненської області не надходили, на зберігання до Державного архіву Рівненської області не передавалися (а.с. 22).

Згідно повідомлення Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Дубенського району Рівненської області» Дубенської районної ради від 25.05.2020 № 39/01 - 16 вказані вище документи в архіві також відсутні, оскільки на зберігання не надходили (а.с. 23).

У відповіді на адвокатський запит Відділу у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 80/106-20 від 23.03.2020 р. вказано, що станом на 01.01.2020 року нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) за матеріалами розпаювання базового господарства по Шепетинській сільській раді Дубенського району (колишньої Селянської спілки "Нива") становить 108336,83 грн. (сто вісім тисяч триста тридцять шість грн. 83 коп.) (а.с. 25).

Згідно повідомлення Смизької селищної ради № 834/03-15 від 08.04.2020, на території Смизької селищної ради наявні землі запасу сільськогосподарського призначення, які можуть бути надані особам, за якими в судовому порядку визнано право на земельну частку (пай), але не більше ніж площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 24).

Статею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 3 ЦК України передбачено неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, які мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості), ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність, п. а ч. З ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних паїв» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Частиною 3 ст. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а документом, що посвідчує вказане право є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства... в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вказано, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловленої в ухвалі від 27.08.2014 р. по справі № 6-12823св14, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільгосппідприємством державного акта про право колективної власності на землю, яке є непорушним та підлягає захисту без обмеженні строком позовної давності.

Виходячи з викладеного вище, ОСОБА_1 був членом селянської спілки "Нива" с. Шепетин у момент передачі земель з державної власності у колективну власність СС "Нива", отже набув право на земельну частку (пай) з дня видачі цього державного акта. В даний час позивач не може реалізувати своє право на земельну частку (пай), зокрема, шляхом відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку, і тому його право на земельну частку (пай) є порушеним, а отже підлягає захисту.

Тому, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на земельну частку (пай) у судовому порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачемю було сплачено судовий збір у розмірі 1084, 00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1223, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області (місцезнаходження: вул. Б.Хмельницького, 37, смт. Смига

Дубенського району Рівненської області) про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колишньої селянської спілки "Нива" с. Шепетин, виділивши земельну ділянку із земель запасу, що перебувають у комунальній власності Смизької селищної ради.

Стягнути зі Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 1084, 00 (одна тисяча вісімдесят чотири) гривні на повернення сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець