БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/911/20
Провадження № 2-др/730/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ріхтера В.В.,

з участю секретаря судового засідання Циліцької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача - адвоката Луєнка Ю.В. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справіза позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агроінвест Натуральні продукти» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації речового права,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Агроінвест Натуральні продукти» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації речового права.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2021 року вказаний позов залишено без розгляду, провадження закрито.

22.02.2021 адвокат ТОВ «Агроінвест Натуральні продукти» - Луєнко Ю.В. звернувся до суду з заявою про відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість вирішення даного питання у їх відсутність.

Представник позивача надав заперечення на заяву про стягнення судових витрат, у яких просить залишити заяву представника відповідача без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяв, суд вважає, що заява про стягнення судових витрат підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Агроінвест Натуральні продукти» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації речового права.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2021 року вказаний позов залишено без розгляду у зв`язку з тим, що позивач двічі без поважних причин не прибув до суду для участі у судовому засіданні для розгляду його позову, не надав потрібні суду документи та докази для проведення експертизи, не надав обґрунтованих пояснень щодо поважності причини своєї неявки.

22.02.2021 адвокат ТОВ «Агроінвест Натуральні продукти» - Луєнко Ю.В. звернувся до суду з заявою про відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Крім того, у своєму відзиві представник відповідача також зазначав про необхідність стягнення судових витрат. Орієнтовний розрахунок судових витрат становить 20000 грн. у місцевому суді.

У своїй заяві до суду представник відповідача зазначив, що вказана сума складається з: 1000 грн гонорар за ознайомлення з матеріалами позовної заяви, правовий аналіз; 1000 грн надання правових консультацій, порядку та способу захисту; 3000 грн складання та подача відзиву; 15000 гонорар за участь в судових засіданнях.

До вказаної заяви представником відповідача надано договір 20/11/1 про надання правничої допомоги, додаткову угоду № 1 про погодження розміру гонорару, акт про надану правничу допомогу, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, платіжне доручення, згідно з яким відповідачем сплачено адвокату за послуги за договором 20000 грн.

У відповідності до ч. 5 ст. 142 ЦПК у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частина 9 ст. 141 ЦПК передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат відповідачем на правничу допомогу представником відповідача надано суду відповідні докази, про які вказано вище.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі та обґрунтованості таких витрат, суд враховує наступне.

У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви представника відповідача, заперечення представника позивача в контексті положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, а також з урахуванням змісту ухвали суду від 18 лютого 2021 року вважає, що заявлена представником відповідача сума є обґрунтованою.

Так, справа, ураховуючи земельні правовідносини, є складною, у справі було проведено багато судових засідань, на яких представник відповідача був кожного разу та активно користувався процесуальними правами.

Як убачається зі змісту ухвали суду від 18.02.2021 року, підставою для залишення позовної заяви без розгляду стала пасивна поведінка позивача щодо своєї справи, яка знаходилася на розгляді у суді, а також повне ігнорування вимог суду щодо явки у судові засідання, незважаючи на неодноразові роз`яснення наслідків таких дій.

Суд враховує, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Як убачається з заперечень представника позивача, останній фактично висловив свою думку щодо суми, за надання правничої допомоги, процитував рішення Верховного Суду та зазначив рішення Європейського Суду з прав людини, однак при цьому не надав суду жодних доказів не співмірності заявленої суми у цій справі, не зазначив будь-яких аргументів, чому сума є такою, що не відповідає складності справи та іншим обставинам, не навів жодного розрахунку чому узгоджена сума між адвокатом та відповідачем є необґрунтованою та не відповідає обставинам справи.

На думку суду, доводи представника позивача про необґрунтованість та не співмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу відповідача з реальним обсягом такої допомоги у суді, часом, витраченим на надання таких послуг, критерію реальності таких витрат, є виключно припущенням, без зазначення на надання суду доказів на підтримання своєї позиції.

За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення у справі ухвали про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., що, на думку суду, є обґрунтованим, та відповідає принципу розумності, є співмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агроінвест Натуральні продукти» понесені судові витрати у розмірі 20000,00 грн.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Суддя Ріхтер В.В.