Справа № 128/893/21
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області в порядку наказного провадження надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за постачання природного газу в сумі 18 784 грн. 80 коп.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд вважає необхідним у видачі судового наказу відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, заявником долучено до заяви платіжне доручення № 288 від 22.02.2021 на суму 227,00 грн. Та згідно з актом звірки надходжень коштів до казначейства станом на 29.03.2021, складеним секретарем суду Бондаренко Н.О., встановлено, що додане до матеріалів позовної заяви платіжне доручення № 288 від 22.02.2021 на суму 227,00 грн. враховано раніше по цивільній справі № 128/592/21. Згідно ухвали суду в справі № 128/592/21 від 12.03.2021 матеріали заяви ТОВ «Вінницягаз Збут»про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природній газ повернуто заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якою не встановлено звільнення особи від сплати судового збору в разі подання повторно заяви після повернення заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ з іншої особи.

Тобто в разіповернення заяви про видачу судового наказу, від сплати судового збору при повторному зверненні до суду стягувач не звільняється та зарахування раніше сплаченого судового збору по іншій справі до нової заяви про видачу судового наказу, що надійшла до суду, ні ЦПК України, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

Положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору встановлюються у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227 грн.

Тому, оскільки надане заявником платіжне доручення вже враховано по іншій справі, відповідно заява про видачу судового наказу є такою, що подана з порушенням п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, оскільки до заяви не долучено документу про сплату судового збору в даному провадженні

Крім цього, згідно п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Та заявником не додано до матеріалів заяви копію такого договору, укладеного між заявником та боржником про надання відповідних послуг, в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Натомість до заяви долучено копію витягу з Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так, наданий суду витяг з Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам не містить дати його підписання, реквізитів та підписів сторін, заява-приєднання споживача послуг (боржника) суду не надана, а тому вінне може вважатись договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі між ТОВ «Вінницягаз Збут» таОСОБА_1 .

Таким чином, вищевказана заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

При цьому суд роз`яснює, що за відсутності між стягувачем та боржником договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, стягувач не позбавлений можливості звернутися до боржниказ вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 163, 165, 260, 263, ЦПК України, суд УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» у видачі судового наказупро стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу.

Роз`яснити заявнику право повторного звернення до суду з заявою про видачу судового наказу в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: