УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Штифорук О.В., за участю секретаря судового засідання Сороки С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Акціонерне товариство «ОТП Банк», про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. У обґрунтування заявлених вимог, заявник вказав, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20 жовтня 2009 року ОСОБА_1 було тимча¬сово обмежено у праві виїзду за межі України. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 02.04.2012 року за поданням Іллічівського відділу ДВС повторно (на виконання виконавчого листа №2-11808/2010) було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

Заявник посилається, що він не перебував у судовому засіданні при розгляді цивільної справи №2-2810/2009 року, не отримував копію заочного рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 17.12.2009 року та копію ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20.10.2009 року, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Іллічівського районного суду м. маріуполя від 02.04.2012 року та вказав, що на час звернення не отримав копії зазначеної ухвали. Відповідно до листа-повідомлення Іллічвського районного суду м. Маріуполя від 22.03.2021 року цивільна справ №2-2810/2009, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, за позовною заявою «ОТП Банк» в архіві Іллічівського районного суду м. Маріуполя не знайдена.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 21.12.2020 року, яка набрала законної сили, заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке встановлене ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 02.04.2012 року, була задоволена. Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України було скасовано.

На думку заявника, ухвалюючи зазначене рішення суд виходив з того, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-11808/11, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь «ОТП Банку» заборгованості за кредитним договором у розмірі 184731,12 гривень, одночасно суд врахував відомості, які надійшли від Головного Центру обробки спеціальної інформації, щодо виконання Державною прикордонною службою України ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20.10.2009 року за цивільною справою № 2-2810/2009 року та ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 02.04.2012 року за цивільною справою № 0520/4593/2012 року, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

26.06.2019 року державним виконавцем Приморського ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану разом з виконавчим документом.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про день розгляду справи були повідомлені.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.10. 2009 року з ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ухвали того ж суду від 02 квітня 2012 року, ОСОБА_1 , 1975 року народження, тимчасово обмежено в праві виїзду за межі України з вилученням закордонного паспорту до моменту виконання виконавчого листа №2-11808/11, виданого Іллічівським райсудом м.Маріуполя Донецької області.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації, Адміністрацією Державної прикордонної служби України виконуються: ухвала Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2009 року за цивільною сравою №2-2810/2009 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, винесена за позовною заявою ПАТ КБ «ОТП Банк», до виконання боргових зобов`язань, а також ухвала того ж суду від 02 квітня 2012 року за цивільною справою№ 0520/4593/2012 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, винесена за поданням державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ, до виконання боргових зобов`язань.

Судом досліджено повідомлення Кальміуського ВДВ у м.Маріуполі СМУЮ (м.Харків) від 22 липня 2020 року, відповідно до якого станом на 22 липня 2020 року виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні не перебувають.

Відповідно до повідомлення Приморського ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 29 вересня 2015 року від Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції до відділу надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження разом з виконавчим листом № 2-118080/2010, виданим 04 січня 2010 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 15343,09 доларів США, боргу за відсотками в розмірі 1705,16 доларів США, пені в сумі 46625,72 грн., штрафу в розмірі 75,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 392811,37 грн., для примусового виконання за місцем реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно огляду матеріалів виконавчого провадження, будь-які документи стосовно обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон відсутні та не надходили, за переліком у додатку на супровідному листі Іллічівського ВДВС зрозуміло які саме документи надіслано до відділу. За даними матеріалів виконавчого провадження відомості про погашення заборгованості відсутні. 26 червня 2019 року державним виконавцем керуючись п.2 частини 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Копію постанови направлено стягувану разом з виконавчим документом. Повторно вищевказаний виконавчий документ для примусового виконання до відділу не надходив, таким чином передача матеріалів виконавчого провадження до іншого органу державної виконавчої служби не уявляється можливим.

Заявником також було надано суду довідку №627 від 25 червня 2018 року, відповідно до якої підтверджено факт постійного проживання родини заявника в Республіці Молдова.

Таким чином, через обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, останній позбавлений можливості відвідувати свою родину.

Суд вбачає, що заборона виїзду за кордон України позбавляє права заявника спілкуватися зі своєю родиною в повній мірі.

Доказів, які б давали підстави вважати, що заявник має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом залишення території України, відсутні, крім того, відомості про незавершені ОСОБА_1 зобов`язання відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Утім, визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває. Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у ч.5ст.6 «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та у п.18 ч.3ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Одночасно це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, що має невиконанні зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

У розумінні ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку.

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З досліджених раніше матеріалів справи не вбачається ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань.

Згідно до положень ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Утім, як встановлено судом, боржник прагне реалізувати земельні ділянки куплені на кредитні кошти та за виручені кошти погасити заборгованість перед банком. Тобто, ОСОБА_1 ніяким чином не ухиляється від виконання зобов`язання, а навпаки активно бере участь у поверненні коштів банку, тобто ухилення боржника не вбачається. У зв`язку з чим суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявник ОСОБА_1 ніяким чином не ухиляється від виконання зобов`язаннь, а наявність заборони у праві виїзду за межі України порушує його права на вільне пересування та спілкування із родиною, що знаходиться в Республіці Молдова, у зв`язку із вим, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.5, 4-10, 11-13, 18, 19, 23, 42, 43, 48, 49, 76-81, 89, 247, 258-260, 354, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Акціонерне товариство «ОТП Банк», про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,- задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований в АДРЕСА_2 , яке встановлене ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2009 року шляхом тимчасового обмеження виїзду за межі України з вилученням закордонного паспорту.

На ухвалу може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Штифорук