Справа № 946/3233/20
Провадження № 2/946/274/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на 30 грудня 2017 року.

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0067444, виданий 18.10.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 28.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 392).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1 , надійшла 05.11.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надавала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Допитана в судовому засіданні, яке призначалось на 05.03.2021 року ОСОБА_3 пояснила, що позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2 знає добре. Спадкодавець ОСОБА_2 хворів та потребував стороннього догляду і позивач ОСОБА_1 переїхала жити до нього до дому за адресою: АДРЕСА_1 , де доглядала його та поховала. Підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на 30 грудня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0067444, виданий 18.10.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 28.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 392).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 30.12.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначена земельна ділянка.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 58189593 від 05.11.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР після смерті ОСОБА_4 є:

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 12.07.1980 року Уткносівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим 29.01.1997 року Новосільською сільською радою народних депутатів Ренійського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджено довідкою, наданою Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 12.01.2018 року за № 46, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

В свою чергу, ОСОБА_1 разом із спадкодавцем не мешкала та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка не прийняла спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 02.01.2018 року Ізмаїльським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0067444, виданий 18.10.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 28.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_6 ), яку він прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_4 , але юридично не оформив.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 58189623 від 05.11.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 відсутня.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 немає.

Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_2 є його сестра ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, де матір`ю записана ОСОБА_4 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим 29.01.1997 року Новосільською сільською радою народних депутатів Ренійського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , виданим 12.07.1980 року Уткносівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, де матір`ю записана ОСОБА_4 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на 30 грудня 2017 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області від 28.08.2003 року, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85, ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на 30 грудня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0067444, виданий 18.10.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 28.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 392).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.04.2021 року.

Суддя: О.О.Бурнусус