Ухвала

06 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 725/1760/20

провадження № 61-4641ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2020 року у складі судді Войтуна О. Б. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю., Кулянди М. І., Одинака О. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Чернівцігаз» про визнання протиправними дій з приводу нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, зобов`язання відновити газопостачання, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Чернівцігаз» (далі - АТ «Чернівцігаз») про визнання протиправними дій з приводу нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, зобов`язання відновити газопостачання, відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 04 листопада 2011 року між ним та ПАТ «Чернівцігаз» укладений договір б/н про надання послуг з газопостачання. 19 лютого 2020 року працівниками АТ «Чернівцігаз» складений акт № 95 про порушення щодо самовільного відновлення газопостачання та здійснено відключення будинку АДРЕСА_1 від газопостачання шляхом зняття редуктору та опломбування крану. Вказував, що ніяких усних чи письмових попереджень про можливе відключення його від газопостачання він не отримував, постачання газу до будинку не переривалося і тому ні він, ні члени його родини ніякого самовільного відновлення газопостачання не вчиняли та пломб не зривали. В акті було зазначено, що 25 лютого 2020 року об 11 год. відбудеться розгляд комісією оператора газорозподільних мереж акта про порушення, однак ні він, ні його представник не були допущені на засідання комісії.

У подальшому на його адресу надійшов акт-розрахунок від 25 лютого 2020 року, відповідно до якого вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу становить 37 547,77 грн, проте у порушення вимог пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» акт не містив самого розрахунку донарахованого обсягу природного газу 5 832,99 куб.м та його вартості в сумі 37 547,77 грн.

Внаслідок припинення газопостачання в зимовий період, він та члени його родини потерпають від холоду, що призвело до моральних страждань, з огляду на неможливість виконувати рекомендації з попередження інфікування коронавірусом, дотримання правил гігієни, приготування їжі.

Посилаючись на наведене, позивач просив визнати протиправними дії службових осіб та працівників АТ «Чернівцігаз» щодо нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу; скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення, викладеного у протоколі від 25 лютого 2020 року № 7; зобов`язати відновити газопостачання; стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 листопада

2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії службових осіб та працівників АТ «Чернівцігаз» щодо нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення, викладеного у протоколі від 25 лютого 2020 року № 7.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу АТ «Чернівцігаз» задоволено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці

від 18 листопада 2020 року в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними дій службових осіб та працівників АТ «Чернівцігаз» щодо нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, викладеного у протоколі від 25 лютого 2020 року № 7 скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 . В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій він просив скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці

від 18 листопада 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду

від 11 лютого 2021 року, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має виняткове значення для заявника.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору у цій справі є вимоги про визнання протиправними дій з приводу нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, зобов`язання відновити газопостачання, відшкодування моральної шкоди в розмірі

100 000,00 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00х250=567 500,00) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо доводів касаційної скарги про те, що справа має виняткове значення для заявника

Щодо доводів заявника про те, що справа має виняткове значення для нього, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень відмовити у відкритті касаційного провадження.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів наявності виключних підстав, які відповідно до положень ЦПК України є підставою для касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення

від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці

від 18 листопада 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду

від 11 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Чернівцігаз» про визнання протиправними дій з приводу нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення, зобов`язання відновити газопостачання, відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак