ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на праві приватної власності вона є співвласником земельної ділянки площею 0,0781 га, кадастровий номер: :08:193:0014 та домоволодіння, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Власником сусідньої земельної ділянки, кадастровий номер: :08:193:0011, та домоволодіння є ОСОБА_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , який 11.09.2019 попередньо зруйнувавши огорожу, збудовану батьками позивача та попередніми власниками сусіднього господарства на межі земельних ділянок, у відсутність позивача та без попереднього узгодження лінії кордону, встановив нову бетонну огорожу (паркан) на її земельній ділянці висотою 2 м, що створює позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою, які полягають у неможливості обслуговувати домоволодіння, так як відстань від стіни огорожі становить 0,25 м. Крім того, співвідношення глухих частин огорожі до прозорих не має перевищувати 50% площі паркану, а тому глухий паркан створює затінення для зелених насаджень, неможливість провітрювання земельної ділянки. Тому уточнивши позовні вимоги позивач просила, зобов`язати відповідача, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить їй, кадастровий номер: :08:193:0014, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення незаконної збудованої огорожі за власний кошт в примусовому порядку; стягнути із відповідача судові витрати по справі: судовий збір і вартість топографічно-геодезичної зйомки в сумі 2813,00 грн.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року частково задоволено позов, вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2768,40 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в сумі 2768,40 грн та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 є співвласником земельної ділянки площею 0,0781 га, кадастровий номер :08:193:0014 та домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.6, 7-8).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №184902650 від 16.10.2019 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер: :08:193:0011 та житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 15).

15 жовтня 2019 року між ОСОБА_2 та ТОВ ГЕОСПЕКТР-7 укладено договір №363-10-19-ТГЗ на виконання топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки та встановлення межових знаків у кількості п`яти штук, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.86-87).

Згідно протоколу погодження договірної ціни на виконання топографо-геодезичної зйомки до договору 363-10-19-ТГЗ від 15 жовтня 2019 року та акту приймання-передачі виконаних робіт ціна на виконання топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки та встановлення межових знаків у кількості п`яти штук, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 складає 2000,00 грн. (а.с.88, 89).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем знесено огорожу, що була зведена на земельній ділянці, яка належить позивачу, тобто усунуто перешкоди, що призвели до спору між сторонами. Отже, на час розгляду справи у суді спір про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення огорожі вичерпано, проте позивач від позову не відмовився.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд звертає увагу, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не оскаржується, тому апеляційний суд справу в цій частині не переглядає.

Виходячи з викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши, що предмет спору між сторонами припинив своє існування після відкриття провадження, у зв`язку з виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору, тобто відповідачем задоволено позовні вимоги, місцевий суд дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останньою судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с. 1) та витрати в сумі 2000,00 грн. (а.с. 35, 58) у зв`язку із проведенням топографічно-геодезичної зйомки.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та необхідність залишення рішення місцевого суду в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2020 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді