Справа № 357/1191/21
Провадження 2-о/357/67/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Чайка О.В., ,

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Собчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі за текстом «Заявник») звернувся до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин.

Заявник зазначив, що є внутрішньо переміщеною особою і з 2014 року він проживає в м.Біла Церква Київської області. З 02.08.2016 року перебуває на обліку в УСЗН Білоцерківської міської ради як внутрішньо переміщена особа безстроково.

01.04.2009 року він уклав з ФОП ОСОБА_2 трудовий договір №2 та був прийнятий на посаду продавця непродовольчих товарів в магазин, власником якого була ОСОБА_2 .

Вказаний трудовий договір був зареєстрований в Кіровському районному центрі зайнятості м.Донецьк. На цій посаді він працював до червня 2014 року.

В кінці 2014 року заявник був вимушений поспіхом виїхати з окупованого м.Донецьк і не встиг розірвати трудовий договір з роботодавцем. В трудовій книжці є запис про його прийняття на посаду продавця непродовольчих товарів по трудовому договору №2, укладеному з ФОП ОСОБА_2 , проте немає запису про його розірвання та звільнення з займаної посади.

В зв`язку з вищезазначеним, заявник не має можливості офіційно влаштуватися на роботу. Він неодноразово звертався до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості за допомогою, але йому відмовляють в постановці на облік для отримання допомоги по безробіттю та працевлаштуванню, мотивуючи тим, що в трудовій книжці немає запису про звільнення заявника з попереднього місця роботи.

З метою реалізації свого конституційного права на працю, заявник просив встановити факт припинення трудових відносин з червня 2014 року між ним та ФОП ОСОБА_2 по трудовому договору №2 від 01.04.2009 року, який був зареєстрований в Кіровському районному центрі зайнятості м.Донецьк 03.04.2009 року, запис про який внесений до трудової книжки АХ-881264.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Собчук Н.Ф. вимоги заяви підтримала, надала суду аналогічні пояснення, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 29.03.2021 року засобами електронного зв`язку на адресу суду представником заінтересованої особи були надіслані пояснення по даній заяві в яких зазначено, що Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості не заперечує проти розірвання трудового договору зареєстрованого Кіровським районним центром зайнятості м.Донецьк від 03.04.2009 року №2 в судовому порядку (а.с.20-21).

Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Згідно з ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівників у певних умовах.

Відповідно до ст.21КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Згідно з ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно з ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Але, у зв`язку з загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької та Луганської областей, проведенням бойових дій, підвищення ризику виникнення загрози життю та здоров`ю працівникам поштового зв`язку, блокуванням шляхів проїзду до м.Донецьк і м.Луганськ незаконними озброєними угрупуваннями, зупинено приймання до пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів, які є непідконтрольними державній владі України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення праві свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з розпорядження КМУ№1085-рвід 07.11.2014 року «Про затвердження перелік у населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Донецьк знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюються на даний час свої повноваження, в тому числі і поштові служби.

Відповідно до ст.1 Європейській соціальній хартії (переглянута) від 03.05.1996 року (ратифікована Україною 14.09.2006 року) з метою забезпечення ефективного здійснення права на працю сторони зобов`язуються: визнати однією зі своїх найголовніших цілей і одним зі своїх найголовніших обов`язків досягнення та підтримання якомога високого і стабільного рівня зайнятості, маючи на меті досягнення повної зайнятості; ефективно захищати право працівника заробляти собі на життя професією, яку він вільно обирає; створювати безкоштовні служби працевлаштування для всіх працівників або забезпечувати їхнє функціонування; забезпечувати належну професійну орієнтацію, підготовку та перекваліфікацію або сприяти їм.

Судом встановлено, 01.04.2009 року заявник уклав з ФОП ОСОБА_2 трудовий договір №2 та був прийнятий на посаду продавця непродовольчих товарів в магазин, власником якого була ОСОБА_2 , що підтверджується копією трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Працюючи у ФОП ОСОБА_2 заявник постійно проживав за місцем своєї реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із проведенням антитерористичної операції на території м.Донецьк, він був вимушений переїхати до м.Біла Церква, де був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області № від 17.02.2016 року (а.с.6).

Фактичне місце проживання заявника: АДРЕСА_2 .

При виїзді з м.Донецьк, заявник забрав свою трудову книжку, але не зміг звільнитись в установленому законом порядку, оскільки м.Донецьк був вже непідконтрольним українській владі.

Наразі для заявника постала потреба реєстрації його як безробітного в службі зайнятості та подальшого працевлаштування, для чого необхідним є встановити факт припинення трудових відносин з ФОП ОСОБА_2 .

Заявник звернувся до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості щодо роз`яснення можливості надання статусу безробітного. Йому було повідомлено, що реєстрація його як безробітного в службі зайнятості можлива лише після припинення трудових відносин з ФОП ОСОБА_2 шляхом внесення відповідного запису до трудової книжки або подання нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення трудових відносин з роботодавцем, або подання відповідного рішення суду - у разі припинення трудових відносин у судовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що заявник не має реальної можливості подати навіть поштовим відправленням заяву про припинення трудових відносин, оскільки такі відправлення на вказану територію не відправляються.

При таких обставинах, враховуючи те, що установа знаходиться на непідконтрольній Українській владі території, у заявника відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб окрім звернення до суду.

За таких обставин, враховуючи норми матеріального права України, норми міжнародного гуманітарного права, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-18, 76-81, 209-241, 259, 263-265, 268, 280-282, 293, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин - задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин з червня 2014 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 по трудовому договору №2 від 01.04.2009 року, який був зареєстрований у Кіровському районному центрі зайнятості м.Донецьк 03.04.2009 року, запис про який внесений до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.04.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров