17 березня 2021 року
справа № 727/6754/15-ц
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Петрова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Ткачука О. С.,
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»(правонаступником якого є ОСОБА_1 ),
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»(правонаступником якого є ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У серпні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 2 430 877,69 грн за кредитним договором від 08 квітня 2008 року на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати в сумі 3 654,00 грн на користь держави.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №2103-003/08 в розмірі 13 8942,43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27 травня 2015 року становило 2 291 935,10 грн та заборгованість з комісії в розмірі 138 942,59 грн.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року № 2103-003/08 в розмірі 138 942,43 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27 травня 2015 року становить 2 291 935,10 грн та заборгованість з комісії в розмірі 138 942,59 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в рівних частках судовий збір в розмірі 3 654 грн.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

20 травня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року призначено до судового розгляду.

21 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі як правонаступника та відмову від позову.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про залучення до участі у справі правонаступника та відмову від позову у справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Залучено до участі у справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як правонаступника ОСОБА_1 .

Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відмову від позову з тих підстав, що із вказаної заяви не вбачається, що йому відомі правові наслідки, які наступають у разі задоволення заяви про відмову від позову.

На запит судді Верховного Суду, надісланий ОСОБА_1 , з пропозицією підтвердити відмову від позовної заяви та пояснити, чи зрозумілі йому наслідки такої відмови, 11 лютого 2020 року надійшла нотаріально завірена заява ОСОБА_1 , в якій він просив задовольнити його заяву про відмову від позову, отриману судом 21 листопада 2019 року, підтвердив відмову від позову, наслідки відмови йому зрозумілі та просив визнати судові рішення нечинними.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відмову від позову. Прийнято відмову ОСОБА_1 від позову, провадження у справі закрито.

07 листопада 2020 року ОСОБА_1 направив поштою до суду заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення, яким визнати нечинними рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилася невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Перелік підстав за яких може бути постановлено додаткове рішення, є вичерпним.

Отже, додатковими судовими рішеннями є додаткова ухвала, додаткове рішення чи додаткова постанова, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням. Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з частинами першою - третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Позивач подав заяву про відмову від позову, яка відповідала вимогам статті 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі ОСОБА_1 відомі та зрозумілі, тому така заява ухвалою від 12 лютого 2020 року була задоволена Верховним Судом, провадження у справі закрито, однак суд помилково не визнав нечинними рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку із викладеним заява ОСОБА_1 про визнання нечинними рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року підлягає задоволенню.

Керуючись статями 270, 408, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про визнання нечинними рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року задовольнити.

Визнати нечинними рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року.

Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Петров

Судді: А. І. Грушицький

А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

О. С. Ткачук