Справа № 466/2623/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

в складі: головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Вітрук В.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сидор А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування рішення, відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

08.04.2020 р. ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Експертно-кваліфікаційної комісії ЛНДІ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі ЕКК Львівського НДІСЕ) №1 від 08.01.2020р. ; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 140 000 гривень та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що він працював у вказаній установі судовим експертом 2-го класу за експертною спеціальністю 12.1. «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання». Його було звільнено за власним бажанням 08.01.2020р. В цей же день, перед звільненням, оспорюваним рішенням його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді призупинення дії свідоцтва від 05.08.2015р. №285 на строк 6 місяців з обов`язковим проходженням стажування за вищевказаною експертною спеціальністю. Дане рішення вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, позивач зазначає, що при прийнятті рішення був відсутній кворум експертної комісії, визначений Положенням про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, (затв. Наказом Міністерства юстиції України №301/5 від 03.03.2015р.), що повинен становити в кількості не менше восьми осіб з постійного складу комісії та двох фахівців тієї експертної спеціальності, з якої комісія проводить атестацію. Натомість, під час розгляду питання притягнення його до відповідальності, брали участь лише семеро осіб. Решта , що брали в участь в режимі відео-аудіоконференції особи неможливо встановити, їх повноваження не підтверджені, тому на думку позивача вони не можуть повноцінно брати участь в засіданні. При цьому, до оскаржуваного рішення внесено завідомо неправдиві відомості про членів комісії, які начебто брали участь у засіданні в режимі відео-аудіоконференції. Також, голова ЕКК, своїм наказом № 137 від 08.01.2020р. змінив постійний склад комісії, визначений головою Центральної ЕКК, не маючи на це права і повноважень.

Окрім того, вказує , що в ЕКК Львівського НДІСЕ 08.01.2020р. були відсутні підстави для розгляду питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Так, в порушення, п.3 розділу VII Положення, ЕКК Львівського НДІСЕ 08.01.2020р. проводила розгляд на підставі лише одного подання керівника структурного підрозділу і без будь-яких подань керівництва. Про даний факт представник позивача наголошував під час засідання, однак його зауваження було відхилено без жодних мотивів, в оскаржуваному рішенні відомості про його клопотання відсутні.

Також в ході розгляду дисциплінарної справи щодо нього, було порушено право на захист представника позивача та на ознайомлення з матеріалами, які мали досліджуватись ЕКК Львівського НДІСЕ 08.01.2020р. Всупереч п.8 розділу VII Положення, його представнику на засіданні комісії було відмовлено у наданні матеріалів для ознайомлення, а саме рецензією на висновок експерта №6056 та матеріалами наглядового провадження висновку експерта №6056. Вказані обставини позбавили позивача права на належний захист та спростування в подальшому відповідних фактів. Більше того, під час розгляду комісією не досліджувались низка документів та матеріалів, що відображені в оскаржуваному рішенні. А в резолютивній частині такого зазначені відомості, що не відповідають тим, які проголошувались під час засідання. Зокрема, в тексті рішення зазначено, що комісія одноголосно прийняла рішення притягнути ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді призупинення дії свідоцтва на строк 6 місяців з обов`язковим проходженням стажування за відповідною експертною спеціальністю. Між тим, на засіданні комісією не було озвучено про обов`язкове проходження позивачем стажування за експертною спеціальністю.

Окрім цього, в порушення п.11. розділу VII Положення, в оскаржуваному рішенні в описовій частині не зазначено змісту пояснень його представника, що надавались 08.01.2020р. Відповідно і не зазначено встановлених обставин з посиланням на досліджені комісією пояснення судового експерта. В мотивувальній частині на зазначено методик проведення судових експертиз, якими керувалась комісія під час прийняття рішення, оскільки в оскаржуваному рішенні лише заявляється про порушення методик проведення товарознавчих експертиз, проте не вказано яких саме.

Саму ж рецензію Київського НДІСЕ та негативну оцінку на його висновок експерта №6056 позивач вважає такою, що не відповідає наведеному Порядку рецензування, оскільки проведена безпідставно і підстави її проведення не зазначені в ній.

Не відповідає дійсності на його думку і висновок комісії про те, що ним порушено п.2.3. Інструкції, в частині вирішення ним питань, які виходять за межі спеціальних знань експерта під час проведення судової експертизи №3773. Вважає, що саме керівництво Львівського НДІСЕ зобов`язане перевіряти матеріали на предмет того, чи може судовий експерт надавати висновок з тих питань, які йому поставлені та саме керівництво вирішує, якому експерту доручити проведення судової експертизи та при виявленні порушень, передоручити проведення такої комісії експертів. В даному випадку позивач стверджує, що не виходив за межі спеціальних знань, оскільки експертиза № 3773 доручена йому заступником директора установи, а судом додатково залучено фахівця зі спеціальними знаннями. Сам висновок підписаний завідувачем лабораторії та погоджений помічником директора.

Також на думку позивача в оскаржуваному рішенні хибні висновки про порушення ним вимог п.1.13. Інструкції в частині визначення складності експертиз та строків проведення експертиз № 3773 та № 211. По-перше, такі порушення відсутні у поданні про розгляд питання щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності і на засіданні не розглядались. По-друге, не враховано його експертне навантаження, самі строки проведення експертиз не були йому визначені керівництвом, що входить до їх обов`язків.

За таких обставин, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом, з метою захисту своїх прав та інтересів.

Окрім того вважає, що незаконними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у тривалих душевних стражданнях, погіршення стану здоров`я і лікуванням в стаціонарі. Також він втратив ділову репутацію, тому змушений докласти значних зусиль для відновлення усталеного способу життя та отримуваних доходів. Він був обмежений у можливості проводити судові експертизи та реалізовувати себе, як фахівець і судовий експерт , так як його фактично змусили піти з роботи. Відтак, оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 140 000 грн., що на його думку буде розумним і справедливим.

19.02.2021р. представник відповідача ЛНДІ судових експертиз Міністерства юстиції України подала відзив на позовну заяву, в якому позов повністю заперечує.

Зокрема, вважає засідання експертно-кваліфікаційної комісії правомочним, так як на виконання вимог п.9 розділу III Положення, у ньому брали участь восьмеро осіб, що становить не менше 2/3 її постійного складу, затвердженого 22.11.2019 головою ЦЕКК. Також в засіданні брали участь четверо членів змінного складу ЕКК Львівського НДІСЕ, з яких не менше двох фахівців тієї відповідної експертної спеціальності, що відповідає вимогам вищевказаного Положення.

Доводи позивача щодо незаконності участі членів ЕКК в режимі відео-аудіо конференції, відповідач вважає необґрунтованими, оскільки в Положенні такої заборони не міститься.

Також вважає безпідставними твердження позивача про те, що у ЕКК були відсутні підстави для розгляду питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. На думку відповідача, Голова ЕКК Львівського НДІСЕ мав право виносити на розгляд питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, а ЕКК ЛНДІСЕ мала усі підстави для розгляду такого питання.

Доводи позивача про порушення його права на захист та права на ознайомлення з матеріалами, які мали досліджуватись ЕКК 08.01.2020 р. відповідач вважає безпідставними, оскільки Положенням не передбачено участь представника, а лише експерта, і порядок надання на ознайомлення представнику матеріалів Положенням не прописано. В свою чергу, представник позивача не надав дозволу від замовників експертиз на таке ознайомлення, тому йому було відмовлено у доступі до матеріалів.

Саме рішення ЕКК Львівського НДІСЕ №1 від 08.01.2020р., відповідач вважає таким, що не суперечить Положенням про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2015 № 301/5, в такому зазначені відомості, які відповідають проголошеним в засіданні.

Зважаючи на викладене, відповідач вважає вимоги позивача безпідставними і такими що не підлягають задоволенню. Відтак, просить відмовити в задоволенні позову в цілому, включаючи і вимогу про відшкодування моральної шкоди.

11.03.2021р. позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому підтримав первісно заявлені вимоги. Стверджує, що ним долучені до заяви належні та допустимі докази, в обґрунтування викладених ним обставин. Натомість мотиви заперечення відповідача вважає такими, що не відповідають дійсності, зводяться до перекручування фактичних обставин справи.

Провадження у справі відкрито 21.12.2020р. Розгляд справи призначено в загальному провадженні.

Ухвалою суду від 05.02.2021р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини та факти, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що посадові особи відповідача вимагали у нього надання завідомо неправдивих висновків судових експертиз та погрожували притягненням його до відповідальності в інакшому випадку. Вказаний конфлікт з керівництвом виник в позивача задовго до прийняття оскаржуваного рішення. В результаті тиску з боку відповідача, він написав заяву про звільнення. Однак, йому всіляко перешкоджали звільнитись з роботи, умисно притягнувши його перед цим до відповідальності із позбавленням свідоцтва та обов`язковим проходженням атестації. Так, позивач двічі подавав заяву про звільнення з роботи, але перша його заява не була задоволена, а він отримав формальну відписку про невірне складення тексту такої. В подальшому, незважаючи на заяву про звільнення за власним бажанням з 08.01.2020 та перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні, в той же день , 08.01.2020 ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що унеможливило подальше його працевлаштування та виконання обов`язків експерта. Наведене свідчить про наявність конфлікту з роботодавцем та упереджене ставлення до позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено судом, рішенням експертно-кваліфікаційної комісії Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (надалі ЕКК ЛНДІСЕ) №1 від 08.01.2020р. судового експерта ОСОБА_2 , як старшого наукового співробітника вказаної установи, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді призупинення дії свідоцтва від 05.08.2015р. № 285 на строк 6 місяців з обов`язковим проходженням стажування за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів».

Цього ж дня, після винесення оскаржуваного рішення, позивача звільнено із займаної посади за власним бажанням, згідно його заяви від 24.12.2019р., що стверджується наказом ЛНДІСЕ від 08.01.2020р. № 03-к.

Порядок розгляду питань дисциплінарної відповідальності судових експертів врегульований Положенням про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України №301/5 від 03.03.2015р. (в редакції від 08.02.2019р., що діяла на час розгляду питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача).

За приписами п.п. 3-5 Розділу 3 вказаного Положення, склад ЕКК формується з постійних і змінних членів. Постійний склад ЕКК затверджується головою Центральної ЕКК за поданням керівника НДУСЕ. До постійного складу ЕКК входять голова, його заступник, секретар, фахівець з процесуальних питань судової експертизи та представник Міністерства юстиції України, який є членом ЦЕКК.

Змінний склад затверджується головою ЕКК. До змінного складу ЕКК входять найбільш досвідчені фахівці, які мають кваліфікацію судового експерта та стаж практичної роботи за спеціальністю не менше п`яти років. До участі в засіданні ЕКК запрошуються не менше двох фахівців з тієї експертної спеціальності (кваліфікаційного класу), з якої комісія проводить атестацію з метою присвоєння (підтвердження) кваліфікації (кваліфікаційного класу) судового експерта або розглядає питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається із відповіді Міністерства юстиції України №9/136-33-20/9.2.2 від 08.01.2020р. та від Львівського НДІСЕ №28/01-20 від 08.01.2020р., головою ЦЕЕК при Міністерстві юстиції України ОСОБА_4 22.11.2019р. затверджено постійний склад ЕКК Львівського НДІСЕ, до якого входять 11 осіб: ОСОБА_5 - голова ЕКК; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 , заступник голови ЕКК; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 , секретар ЕКК.

Однак, наказом голови ЕКК Ястреба І.С. від 08.01.2020р. змінено постійний склад комісії Львівського НДІСЕ, а саме не включено двох постійних членів ЕКК, які призначені головою Центральної ЕКК: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є фахівцем з процесуальних питань судової експертизи та представником Міністерства юстиції України і членом ЦЕКК, як це передбачено п.4 розділу 3 Положення.

Вказане доводиться також оглянутим судом відеозаписом засідання ЕКК 08.01.2020р., де головою ЕКК ОСОБА_5 на початку оголошено вищевказаний склад.

Між тим, вказані особи повинні враховуватись під час визначення кворуму, оскільки вони призначені головою ЦЕКК , як постійні члени ЕКК ЛНДІСЕ, тому згідно п.4 розділу 3 Положення, не можуть змінюватись головою ЕКК ЛНДІСЕ ОСОБА_5 , так як останній не має на це повноважень.

Окрім того, згідно п. 9 розділу 3 Положення, засідання ЕКК є правомочним, якщо в ньому беруть участь не менше 2/3 її постійного складу та не менше двох фахівців тієї експертної спеціальності, з якої комісія проводить атестацію щодо присвоєння (підтвердження) кваліфікації (кваліфікаційного класу) судового експерта або розглядає питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, до змінного складу ЕКК, головою на засіданні оголошено: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Вказані особи мають таку ж експертну спеціальність, як і позивач за кодом 12.1 і стаж більше п`яти років.

Відтак, для дотримання кворуму на засіданні ЕКК Львівського НДІСЕ 08.01.2020р. повинні бути присутні щонайменше восьмеро осіб, що становить 2/3 з її постійного складу: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , заступник голови ЕКК, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , секретар ЕКК; а також двоє фахівців із змінного складу: ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Між тим, із оглянутого судом відеозапису засідання ЕКК 08.01.2020р. вбачається, що на такому кворум забезпечено не було. На засіданні були присутні лише семеро членів комісії, що є порушенням п.9 розділу ІІІ Положення, а відтак таке не може вважатись правомочним.

Хоча в оскаржуваному рішенні від ЕКК 08.01.2020р. зазначено, що в режимі відео-аудіоконференції брали участь в засіданні ЕКК ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , між тим із відеозапису неможливо встановити даних осіб. Не вдається можливим і перевірити повноваження цих осіб, тому такі на думку суду не можуть повноцінно брати участь в засіданні ЕКК, ознайомлюватись і вивчати матеріали, які наявні в справі та які позивачем надані для врахування під час розгляду питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Також, при огляді судом вищевказаного відеозапису, встановлено відсутність на засіданні ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , які в оскаржуваному рішенні зазначені як такі, що брали участь в режимі відео-аудіоконференції та підписали оскаржуване рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про внесення до рішення ЕКК Львівського НДІСЕ №1 від 08.01.2020р. завідомо неправдивих відомостей про присутність двох членів ЕКК та підписання ними рішення.

В оскаржуваному рішенні також зазначено, що в засіданні ЕКК в режимі відео-аудіоконференції брали участь ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , прізвища яких були відсутні під час оголошення головою ЕКК ОСОБА_5 складу комісії на відеозаписі. Вказані особи також підписали спірне рішення, що знову ж таки свідчить про внесення до такого неправдивих відомостей.

Вказані обставини, а також те, що під час розгляду питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в засіданні ЕКК Львівського НДІСЕ 08.01.2020р. брали участь лише семеро осіб з постійного складу комісії, замість восьми, а решта осіб встановити неможливо, дають суду підстави вважати вказане рішення незаконним.

Окрім того, пунктом 3 розділу VII Положення передбачено, що підставою для розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів ЕКК є подання керівництва та керівників структурних підрозділів відповідної НДУСЕ щодо результатів перевірки інформації про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень.

Як вбачається з оспорюваного рішення ЕКК Львівського НДІСЕ №1 від 08.01.2020р., єдиною підставою для розгляду питання про дисциплінарну відповідальність позивача було Подання завідувача лабораторії товарознавчих та економічних досліджень Львівського НДІСЕ ОСОБА_14 з відповідними додатками.

Даний факт стверджується також оглянутим судом відеозаписом засідання комісії.

Вказане подання не було представлено ні суду, ні позивачу, на його неодноразові вимоги без поважних причин. Представник відповідача під час розгляду справи, не надав обґрунтованих пояснень, з яких мотивів сторона не подала суду документ, який став підставою для розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності позивача. Також, до відзиву останнім не долучено жодних доказів, на які він посилається в своїх запереченнях.

За таких обставин, суд, в силу ст. 76 ЦПК України, не має можливості встановити наявність або відсутність обставин (фактів), якими відповідач обґрунтовує свої заперечення, що має значення для вирішення справи.

А згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, зі слів відповідача, ЕКК Львівського НДІСЕ проводила розгляд питання про притягнення позивача до відповідальності на підставі одного лише подання керівника структурного підрозділу, без будь-яких подань керівництва, що є порушенням п. 3 розділу VII Положення і на думку суду є також підставою для визнання рішення комісії незаконним. При цьому, з відеозапису вбачається, що представник позивача на засіданні комісії наголошував на порушенні п. 3 розділу VII Положення, проте комісія в цілому продовжила розгляд наведеного питання без вирішення вказаного клопотання.

Крім того, згідно п.8 Розділу VII Положення, під час розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності, судовий експерт може ознайомлюватися з матеріалами та давати додаткові пояснення.

В порушення вказаної норми, на засіданні комісії з боку відповідача мало місце порушення права на захист та права на ознайомлення з матеріалами, які мали досліджуватись комісією.

Так, із відеозапису вбачається, що представнику позивача ОСОБА_1 комісією було відмовлено у наданні для ознайомлення з рецензією на висновок експерта №6056 та матеріалами наглядового провадження висновку експерта №6056. Між тим, вказані документи є додатками до вищевказаного подання ОСОБА_14 , що стало підставою розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності позивача. Разом з цим, на засіданні ЕКК взагалі не оголошувались та не досліджувались документи, зазначені в розділі II третьої сторінки рішення №1 від 08.01.2020р., зокрема доповідні та службові записки, які не є додатками до подання. Не досліджувались і наглядові провадження по висновках експертів № 6056, 3773, 211, 1902, 5211/5212, про порушення під час проведення яких також вказано в оспорюваному рішенні.

В силу того, що представнику позивача не були надані вищевказані матеріали, він не міг знати щодо яких обставин давати пояснення, не зміг скористатись законним правом на захист, що порушує права і гарантії представника, як адвоката, закріплені зокрема у ст.ст.22, 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що відмова в наданні матеріалів для ознайомлення, обумовлена положеннями п.2.2. розділу II «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», які вимагають дозволу органу, що призначив експертизу, і де зазначено про обов`язок нерозголошення експертом інформації, яку він отримав під час проведення експертизи.

Аналізуючи вказану норму Закону, слід дійти висновку, що пункт 2.2. розділу II Інструкції, поширюються на експерта, який проводив експертизу та на сам процес проведення експертизи, проте не на випадки розгляду справ про притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що зміст оскаржуваного рішення не відповідає змісту проголошених під час засідання комісії даних.

Так, згідно відеозапису засідання ЕКК Львівського НДІСЕ від 08.01.2020р., комісією прийнято рішення лише про призупинення строків дії свідоцтва судового експерта ОСОБА_2 на шість місяців. Між тим, в тексті резолютивної частини оскаржуваного рішення, копія якого долучена до матеріалів справи, крім вказаного стягнення, додатково зазначено про необхідність обов`язкового проходження стажування ОСОБА_2 за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів».

Викладене вказує на те, що в тексті рішення ЕКК Львівського НДІСЕ №1 від 08.01.2020р. наведено недостовірні відомості, що знову ж дає підстави суду вважати таке незаконним.

Зважаючи на викладені обставини, суд, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані по справі докази, вважає підставними вимоги позивача в частині визнання незаконним та скасування рішення Експертно-кваліфікаційної комісії Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №1 від 08.01.2020р.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 2,4 ч.2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті..

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами і доповненнями), обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

При визначенні моральної шкоди, суд враховує те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виявились у безпідставному притягненні до дисциплінарної відповідальності, позивач беззаперечно зазнав моральних страждань. У нього погіршився стан здоров`я, в результаті чого він звертався за медичною допомогою та перебував на стаціонарному лікуванні з 21.12.2019р. по 11.01.2020р., що відповідно понесло за собою матеріальні витрати. Даний факт стверджується листками непрацездатності від 16.12.2019р. та від 11.01.2020р., а також випискою-епікризом з історії хвороби №1989, діагноз гіпертонічна хвороба 1 стадія, подагричний артрит, хронічний холецестит.

Окрім того, в результаті наведених вище дій відповідача, постраждала і ділова репутація позивача, він змушений докласти значних зусиль для внормування звичного та усталеного способу життя, щоб реалізувати себе повноцінно, як фахівець.

Однак, суд вважає, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди саме на суму 140 000 грн., а тому, з врахуванням засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення зі відповідача в його користь моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 321, 328, 330, 373, 387, 388, 393 ЦК України, ст.ст. 4,10,76, 82, 259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Експертно-кваліфікаційної комісії Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №1 від 08.01.2020р.

Стягнути з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в користь ОСОБА_2 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1681 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) грн. 60 коп.

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, м. Львів вул. Липинського, 54 , Ідентифікаційний код юридичної особи : 23272864.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного його тексту, до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 01 квітня 2021 року.

Суддя І. Є. Зима