Справа № 263/2063/21
Провадження № 2/263/1226/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 17 лютого 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є непрацездатним, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду довічно.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , з яким розірвала фактичні шлюбні відносини у 2001 році. У під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час є повнолітнім, але знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки є непрацездатним та особою з інвалідністю І групи. Позивач отримувала пенсію по догляду за дитиною-інвалідом до його повноліття. На теперішній час ОСОБА_3 отримує пенсію за інвалідністю 4 800 грн., що є недостатнім для забезпечення його мінімальних потреб, а також лікування і процедур. Відповідач аліменти на дитину не сплачує, не приймає участь у вихованні, не надає матеріальної допомоги, із сином не спілкується. На прохання позивача про допомогу в утриманні та вихованні відповідач не реагує. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2001 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , але відповідач не сплачує аліменти з 2016 року та має заборгованість зі сплати аліментів, яка відповідно до розрахунку державного виконавця Центрального ВДВС у м. Маріуполі становить 70 432,16 грн. У зв`язку з чим, керуючись ст. ст. 198, 200 СК України, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, в якій вона підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги про стягнення аліментів він визнав у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 визнаний батьком дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_5 , про що в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства 24 вересня 1999 року зроблено запис № 123.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

22 жовтня 2004 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області складений актовий запис № 838, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 .

08 грудня 2003 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області виданий дублікат виконавчого листа № 2-5856/2001 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 на сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян на кожну дитину, а для осіб, які працюють за кордоном в іноземних установах не менше 25 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, починаючи з 01 жовтня 2001 року та до повноліття дитини.

Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 березня 2006 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом півторарічного строку не вичинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Вирок набрав законної сили 22 березня 2006 року.

Листом від 02 листопада 2016 року № 83-4302-16 за підписом керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Перхуна С. повідомлено ОСОБА_1 про те, що Маріупольською місцевою прокуратурою № 1 розглянуте її звернення щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002582. За результатами вчинення матеріалів зазначеного кримінального провадження, процесуальним керівником 01 листопада 2016 року надані письмові вказівки, які на теперішній час перебувають на виконанні у слідчого. На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002582 триває.

Згідно з довідкою, виданою Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м. Маріуполя 27 вересня 2017 року, ОСОБА_3 є особою з інвалідністю І групи, причина інвалідності: інвалід з дитинства, безстроково.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_3 видане УСЗН Центрального району м. Маріуполя посвідчення серії НОМЕР_4 особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам».

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04 лютого 2021 року, складеного державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполі, заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_9 за період з липня 2016 року по 29 серпня 2017 року становить 70 432,16 грн.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Статтею 198 СК України закріплений обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законодавством, або є інвалідом I, II чи III групи.

Якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону) (ч. 1 ст. 10 СК України).

Таким чином, непрацездатність визначається за віковим і медичним критеріями. Однак вказана норма регулює відносини по утриманню між подружжям. У свою чергу глава 16 СК України не містить відповідної норми. У зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 10 СК України, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 75 СК України і до відносин між батьком і повнолітнім сином.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю І групи, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на своє утримання, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, що забезпечить ОСОБА_3 необхідний рівень життя.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», необхідно дійти висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь держави половини судового збору, тобто 454 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 198, 200 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 7680, 89, 141, 206, 263265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на непрацездатного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю І групи, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17 лютого 2021 року до поновлення працездатності.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 454 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 02 квітня 2021 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Музика