Справа № 357/309/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. ,

при секретарі Севериненко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до: 1) ОСОБА_1 ; 2) Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод»; 3) державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала вищевказана справа.

02.03.2021 року представник відповідача-3 - адвокат Василенко Н.С., засобами електронного поштового зв`язку звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про стягнення витрат на правову допомогу у вказаній цивільній справі.

В обґрунтування заяви вказувала, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2021 року у справі № 357/309/20 позовні вимоги ТОВ АФ «Матюші» задоволено, в частині позову до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича відмовлено. Посилаючись на положення ст. 133, 134, 137, 141 ЦПК України, зазначила, що у зв`язку з розглядом даної справи її клієнт поніс судові витрати (правову допомогу) на загальну суму 33 000 грн. Просила поновити відповідачу-3 строк на звернення до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу. Зазначила, що 10.09.2020 року між Адвокатським бюро «Наталії Василенко» та відповідачем - державним реєстратором Євко В.В. укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 01-1009/2020 від 10.09.2020 року. Додатковою угодою № 17 до договору про надання професійної правничої допомоги передбачено, зокрема, що бюро надає клієнту правову допомогу у цивільній справі № 357/309/20 та розмір винагороди бюро за надання правової допомоги, обсяг якої визначено у пункті 1.3 цієї додаткової угоди до основного договору становить грошову суму в розмірі 20 000 грн. 01.03.2021 року сторонами складено акт № 12 про надання правової допомоги до договору про надання професійної правничої допомоги № 01-1009/2020 від 10.09.2020 року, відповідно до п. 1.5 якого сторони погодили, що обсяг професійної правничої допомоги наданий бюро та отриманий клієнтом, згідно п. 1.2. даного акту у грошовому виразі становить 33 000 грн. Під час узгодження між клієнтом та бюро розміру погодинної ставки адвокатів за надання будь-яких видів професійної правничої допомоги сторони виходили, в тому числі з кваліфікації адвоката. Вважає, що дії вчинені бюро в межах договору про надання професійної правничої допомоги № 01-1009/2020 від 10.09.2020 року та додаткової угоди № 17 до даного договору відповідають умовам узгодженим сторонами договору, а час, витрачений на складання та подання документів, є обґрунтованим. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

17.03.2021 року представник позивача засобами електронного зв`язку подала до суду заперечення проти заяви адвоката Василенко Н.С. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які мотивовані тим, що представником державного реєстратора порушено строк для подачі доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи, оскільки такі докази були надані лише разом із заявою представника відповідача від 02.03.2021 року, тобто поза межами строку, встановленого у ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Доводи представника державного реєстратора про те, що строк обраховується з моменту ознайомлення учасником справи з судовим рішення, а не з моменту його ухвалення, є необґрунтованими. Зазначено, що відповідачем-3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33 000 грн., що свідчить про відсутність підстав для їх стягнення з позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» задоволено. Визнано недійсним спірний договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05.01.2019 року, скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування вказаною земельною ділянкою і припинено право користування, стягнуто з ОСОБА_1 та Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» судовий збір у розмірі 4 802,50 грн. по 2 401,25 коп. з кожного відповідача. В частині позову до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича відмовлено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Однак, в порушення вказаної норми представником відповідача-3 до закінчення розгляду справи не заявлено про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази про понесені стороною витрати.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Заява представника відповідача державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. - адвоката Василенко Н.С., про стягнення судових витрат подана до суду 02.03.2021 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду. Адвокатом Василенко Н.С. заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу з підстав того, що вона отримала копію рішення суду 25.02.2021 року, а отже з цього дня необхідно рахувати процесуальний строк подачі заяви.

Проте, визначений у ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк обраховується не з моменту ознайомленням учасником справи з копією судового рішення, а саме з моменту його ухвалення. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначеної до розгляду 22.02.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням УДППЗ "Укрпошта" про вручення поштового відправлення № 722. Сторона у справі повинна щоразу сподіватись на ухвалення судом рішення, тому доводи представника державного реєстратора є необґрунтованими, заява про стягнення витрат на правову допомогу подана представником відповідача зі спливом строків, передбачених положенням статті 141 ЦПК України, а отже зазначену заяву слід залишити без розгляду.

Вказане узгоджуєюся з позицією Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Керуючись ст. 141, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. - адвоката Василенко Н.С., про стягнення з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» судових витрат на правничу допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяА. Ю. Цуранов