Справа № 201/8999/20
Провадження № 2/201/453/2021

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

30 березня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2020р. АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення Правил користування електричною енергією.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Замкова І.А. (діє на підставі довіреності від 01.06.2020р. а.с. № 20) у позовній заяві посилалася на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення від електричної мережі зі зміною схеми підключення приладу обліку, підключення виконано з дооблікових мереж відкритим способом з метою безоблікового споживання електричної енергії, внаслідок чого енергопостачальнику спричинено матеріальний збиток. Представниками позивача було складено акт про порушеннями Н № 133742 від 12.01.2018р., на підставі якого відповідно до п.п. 5 п. 3.5. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою національної комісії регулювання електроенергетики України 04.05.2006р. № 562, нарахована сума збитків в сумі 11 206грн.74коп. за період з 12.07.2017р. по 12.01.2018р.

Враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 55, 526, 530, 610, 611, 623, 22, 1166, 1212, 1213 ЦК України, положення Закону України «Про електроенергетику», Правила користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.1999р. № 1357, представник позивача просила стягнути з відповідачки заподіяні збитки та судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2020р. по справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до положень ч.1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 25).

Представником позивача Стрельниковою М.С. (діє на підставі довіреності від 12.10.2020р. - а.с. № 58) до канцелярії суду 09.03.2021р. та 16.03.2021р. подані суду додаткові докази:диск з відео-файлами, витяг з особового рахунку за адресою порушення, копія витягу з ЄДР речових прав (а.с. № 46-53, 55-57).

В заяві від 09.03.2021р. представником позивача ОСОБА_2 також заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи власника квартири ОСОБА_3 (а.с. № 54).

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання 30.03.2021р. не з,явилася, про дату розгляду справи позивач був повідомлений належним чином (а.с. № 42, 43).

Представник позивача ОСОБА_2 30.03.2021р. скерувала суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності, раніше подане клопотання про залучення третьої особи підтримала (а.с. № 59).

Ухвалою суду від 30.03.2021р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) в задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи власника квартири АДРЕСА_2 було відмовлено, оскільки при невірно визначеному відповідачеві у справі є недоцільним залучення третьої особи (а.с. № 62).

Відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання по справі, які були призначені на 03.12.2020р., 10.02.2021р. та 30.03.2021р. тричі поспіль не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 24). Втім, направлені відповідачці виклики повернулися на зворотну адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 28, 33, 44).

Окрім того, про дату судових засідань на 10.02.2021р. та 30.03.2021р. відповідачка була повідомлена шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 34, 45).

Враховуючи, що відповідачка виходячи з положень та п.4 ч. 8 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судові засідання тричі поспіль не з`явилася, у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням неодноразової неявки відповідачки та заяви представника позивача від 30.03.2021р. суд на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення у справі в судовому засіданні 30.03.2021р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач по тексту позову зазначає, що відносини між сторонами регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин (втратили чинність на підставі Постанови КМУ № 502 від 20.06.2018р.), а також Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України 04.05.2006р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за № 782/12656.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 37 Правил енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку.

Згідно з п. 42 Правил споживач зобов`язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. За приписами п. 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством, серед іншого, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Згідно з п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акту вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акту свої зауваження.

Згідно з п. 3.1. Методики, ця Методика застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, зокрема, у разі: 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Відповідно до п. 3.3 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. № 562, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за результатами перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за адресою: АДРЕСА_1 12.01.2018р. представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» складено акт Н № 133742, яким зафіксоване порушення п. 48 Правил: самовільне підключення від електричної мережі зі зміною схеми підключення приладу обліку, підключення виконано з дооблікових мереж відкритим способом.

В акті вказано, що ОСОБА_1 з актом про порушення ознайомлена, що також підтверджується особистим підписом останньої на акті від 12.01.2018р. (а.с. № 7 звор. сторінка).

Як видно з додатку до акту про порушення від 12.01.2018р. Н № 133742, складеної трьома представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», при технічному огляді обліку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено, що в даній квартирі числиться два особових рахунків та два електричних лічильника, що знаходяться в щітовій в закритому тамбурі. Було виявлено самовільне підключення повз приладу обліку, шляхом накиду від вступного автомата до квартирного кабелю (а.с.№ 9).

По тексту позовної заяви зазначається, що внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальнику спричинено матеріальний збиток, який був розрахований згідно з п. 3.5. Методики, а саме: за період з 12.07.2017р. по 12.01.2018р. обсяг недоврахованої електроенергії склав 6995,68 кВт*г на суму 11 206 грн.74коп., що видно з розрахунку розміру відшкодування збитків по акту № 133742, Протоколу від 07.02.2018р. засідання комісії 5РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕ (а.с. № 12, 13).

Відповідачці ОСОБА_1 16.02.2018р. АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» була направлена досудова претензія про сплату заборгованості, яка залишилася без реагування (а.с. № 14,15).

Втім, судом не знайдено достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення збитків по акту про порушення від 12.01.2018р. Н № 133742 у розмірі 11 206 грн.74коп. саме з відповідачки ОСОБА_1 .

До позовної заяви представником позивача не було долучено ні підтвердження того, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , ні того, що на неї відкрито особистий рахунок за цією адресою.

Реєстрація місця проживання відповідачки за вказаною адресою (а.с. № 24) та факт її находження в квартирі 12.01.2018р. в день складання акта НОМЕР_1 не є підставою для стягнення саме з відповідачки завданих позивачу збитків.

Так, представником позивача 16.03.2021р. до матеріалів справи долучено витяг з особового рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що цей особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_4 (а.с. № 48-50, 51).

До заяви від 09.03.2021р. представником позивача долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з якого вбачається, що єдиним власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 (а.с. № 55-57).

По тексту позовної заяви представник позивача посилається на те, що відносини між позивачем та відповідачем у справі регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999р. № 1357 та статтею 714 ЦК України (розділ 2 позову а.с. № 4).

Втім, статтею 714 ЦК України визначено зміст (предмет) договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Представником позивача до позовної заяви не долучено жодного договору між енергопостачальною компанією та відповідачкою ОСОБА_1 .

Варто зазначити, що у позові взагалі не йдеться про невиконання з боку відповідачки передбачених зобов`язань по оплаті вартості прийнятих ресурсів, втім саме на положення ст. 714 ЦК України йде посилання по тексту позову.

Варто зазначити, що представником позивача по тексту позову йде також посилання і на ст.ст. 526, 530 ЦК України (глава 48 «Виконання зобов`язань»), а також на ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України (глава 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання»), при тому, що відсутні докази існування цих зобов`язань саме у відповідачки перед позивачем.

Посилання по тексту позову на ст. 55 ЦК України, яка визначає завдання опіки та піклування, взагалі не може бути прийнято до уваги, оскільки позов заявлено про відшкодування збитків.

Представником позивача одночасно заявлено вимоги з посиланням і та ст. 22 ЦК України (регулює відшкодування збитків) і та ст. 1166 ЦК України (регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду).

Крім того, по тексту позову зазначені також статті 1212 та 1213 ЦК України, які взагалі регулюють питання набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Помилковим є посилання представника позивача по тексту позову одночасно і на положення глави 82 ЦК України «Відшкодування шкоди» і на положення глави 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави».

За умови відсутності договірних відносин між позивачем та ОСОБА_1 не може йти мова про відшкодування саме відповідачкою завданої позивачу шкоди (ст.ст.526, 530 ЦК України), за умови відсутності доказів того, що саме діями відповідачки завдано шкоди позивачу, не може йти мова про відшкодування шкоди на підставі ст. 1166 ЦК України, а за умови відсутності доказів того, що саме діями відповідачки завдано збитків позивачу, не може йти мова про відшкодування збитків на підставі ст. 22 ЦК України.

Суд зазначає, що одними зі складових здійснення права власності є те, що власність зобов`язує (ч.4 ст. 319 ЦК України).

Статтею 322 ЦК України визначено, що саме власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч.1,ч.2 ст.51 ЦПК України заміна сторони відповідача (залучення у якості співвідповідача) можлива лише за згодою позивача, втім представник позивача в заяві до суду від 09.03.2021р. власника квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 , просила залучити лише в якості третьої особи, а не відповідача (або співвідповідача), що виключає можливість відшкодування збитків позивачу саме за рахунок власника квартири в межах цієї цивільної справи.

Не було заявлено клопотання і про залучення в якості відповідача (або співвідповідача) - ОСОБА_4 особу, на ім`я якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

За вищезазначеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, без вірно визначених правових підстав, без доказів завдання збитків саме діями ОСОБА_1 , а отже в їх задоволенні слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням тих обставин, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору при подачі цього позову відносяться на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 76-81, 89, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.