Справа № 555/466/21
Номер провадження 2-о/555/35/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березнівська міська рада Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення , -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції заявника.
ОСОБА_1 в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 роки померла мати заявника ОСОБА_2 , яка на дату смерті була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 і після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений 13 травня 2004 року секретарем Зірненської сільської ради, відповідно до змісту якого «належний їй житловий будинок заповіла сину ОСОБА_1 , а грошові збереження і земельний пай цьому ж сину і дочці ОСОБА_3 у рівних долях». Спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 протягом останніх двох років до дати смерті матері постійно проживав зі спадкодавицею, у зв`язку із чим вважав, що згідно правових приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Відповідно до вимог вищезазначеної ч. 3 ст. 1268 ЦК України «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». При цьому, на що було звернуто увагу спадкоємця нотаріусом при його зверненні що на дату смерті матері його постійним місцем проживання вважалося не АДРЕСА_1 , де він фактично із 2006 року безперервно проживав (і проживає по даний час), а його постійним місцем проживання вважалася інша адреса АДРЕСА_2 , де позивач служив за контрактом із 2003 по 2006 роки у військовій частині НОМЕР_1 і де знаходилася належна позивачу на праві власності квартира і яка, відповідно була місцем його реєстрації із 2003 року по 2014 рік. За описаних обставин нотаріус роз`яснив заявнику, що у нього є відсутніми документи, які у встановленому законодавством порядку підтверджують факт його постійного проживання зі спадкодавцем, оскільки спадкодавець і спадкоємець на дату смерті баби мали різні зареєстровані адреси проживання не зважаючи на те, що протягом останніх двох років проживали разом за місцем реєстрації спадкодавця і усієї сім`ї заявника. На момент смерті ОСОБА_2 мала ще одну спадкоємицю за заповітом дочку ОСОБА_3 , однак ні вона, ні інші спадкоємці жодної із черг спадкування, в тому числі передбачених ст. 1241 ЦК України протягом визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини не подавав і по даний час претензій на спадщину не заявляє.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
15 березня 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився подав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, заяву просить задовольнити та розглянути справу без його присутності.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 письмовою заявою не заперечила проти задоволення вимог заяв, просить розглянути справу без його присутності.
ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , від 28.01.2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 роки померла ОСОБА_2 , яка на дату смерті була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 і після смерті якої відкрилася спадщина.

На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений 13 травня 2004 року секретарем Зірненської сільської ради, відповідно до змісту якого «належний їй житловий будинок заповіла сину ОСОБА_1 , а грошові збереження і земельний пай цьому ж сину і дочці ОСОБА_3 у рівних долях». Спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 протягом останніх двох років до дати смерті матері постійно проживав зі спадкодавицею, у зв`язку із чим вважав, що згідно правових приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину

Факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем не оспорюється ніким і підтверджується: показами іншого спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 , довідкою самої Березнівської міської ради як органу, у власність якого перейшло б майно спадкодавця за умови неприйняття спадщини жодним із спадкоємців (відумерла спадщина), а також письмовими поясненнями ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 13, 258-259, 263-265, 268, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Березнівська міська рада Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Мельничук Н. В.