Справа № 496/4236/19
Провадження № 2/496/665/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря Старостіної А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка до дня смерті проживала в с. Паліївка, Біляївського району, Одеської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2016 року між ним та померлою було укладено договір емфітевзису, зареєстрованого в реєстрі за № 1208, щодо земельної ділянки площею 3,2451 га., що розташована за адресою Вигодянська сільська рада, Біляївського району Одеської області масив, НОМЕР_1 , земельна ділянка НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:001:0210. В цей же день померла заповіла земельну ділянку позивачу, заповіт зареєстровано за № 1212. Однак про складання заповіту позивач дізнався лише з листа юриста, який отримав 03.09.2019 року, та в якому його повідомили про смерть спадкодавця (17.10.2018 року). Одразу після виявлення заповіту позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до державного нотаріуса, проте у прийнятті заяви йому було відмовлено та роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Тож позивач у своїй позовній заяві зазначає, що строк для прийняття спадщини був пропущений ним у зв`язку з тим, що він не знав про наявність заповіту, тому у зв`язку з вищевказаним позивач не звернувся вчасно із заявою про прийняття спадщини за заповітом та пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини, тому він звернувся до суду з відповідною заявою.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, та в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог (а.с. 66-68).

Представник співвідповідача у судовому засіданні не з`явився, але від нього в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі та в якій він зазначив, що Вигодянська сільська рада Біляївського району Одеської області не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 46).

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 951 (а.с. 13).

По день смерті померла ОСОБА_3 проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею проживав та був зареєстрований син померлої - відповідач ОСОБА_2 , що підтверджено довідками № 1264, № 1265 від 30.09.2019 року виданих Вигодянською сільською радою (а.с. 14, 15).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 07.09.2016 року, згідно якого заповіла позивачу належну їй земельну ділянку площею 3,2451 га., що розташована за адресою Вигодянська сільська рада, Біляївського району Одеської області масив, НОМЕР_1 , земельна ділянка НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:001:0210 (а.с. 12).

Дана земельна ділянка належить померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 005665 виданого 11.12.2003 року (а.с. 6-8).

Позивач зазначає, що про існування заповіту йому стало відомо лише 03.09.2019 року з листа адресованого на його адресу від ОСОБА_4 , який повідомив йому, що будучи консультантом померлої з юридичних питань, за її проханням тримав у себе заповіт, однак про смерть спадкодавця дізнався лише зараз, тому надсилає його спадкодавцю із запізненням (а.с. 9-11).

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З метою прийняття спадщини після смерті спадкодавця, позивач звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус листом від 30.09.2019 року № 800/01-16 повідомив про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним було пропущено шестимісячний строк на звернення із такою заявою та рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 16, 17).

Згідно положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, наданих в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач у своїй позовній заяві, посилається на те, що він не знав про існування заповіту та йому не було відомо про смерть ОСОБА_3 з якою 07.09.2016 року ним було укладено договір емфітевзису. Про існування заповіту стало відомо лише з листа юриста.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень ЦК України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що стороною позивача не було ініційовано виклик до суду в якості свідка - ОСОБА_4 , який начебто повідомив його із запізнення про існування такого заповіту, окрім того, як зазначено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір емфітевзису (право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб п. 3 ч. 1 ст. 395 ЦК України) строком на 100 років до 07.09.2116 року, та при цих обставинах позивачу все одно не було відомо про смерть спадкодавця. Таким чином, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Загальний аналіз правовідносин навколо спадщини та спадкування при вказаних позивачем обставинах дає підстави вважати, що позивач мав знати про наявність заповіту і як слідство контролювати момент відкриття спадщини.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає її такою, що об`єктивно не вплинула на можливість вираження позивачем, як спадкоємцем волевиявлення щодо вступу у спадщину, оскільки позивач не вчиняв ніяких дій протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця щодо подання заяви про прийняття спадщини, а звернулася до нотаріуса після сплину встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 272 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області (адресою: 67620, Одеська область, Біляївський район, с. Вигода, вул. 50 років жовтня, буд. 46, ), про визначення додаткового строку для прийняття спадщиниза заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складено 05.03.2021 року

Суддя Буран В.М.