УХВАЛА

02 квітня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Тончевої П.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Місюрко Г.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеська обласна прокуратура, про визнання права власності та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С. слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеська обласна прокуратура, про визнання права власності та витребування майна.

Зазначений позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є заявником по кримінальному провадженню №000641 від 21.07.2014 відносно судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України і відносно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Досудове розслідування проводилося слідчим управлінням прокуратури Одеської області.

23.09.2015 року прокурором відділу прокуратури Одеської області Притулою Є.С. було ухвалено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку позивач отримав лише 03.08.2018 року поштою.

У вказаній постанові прокурора зазначено, що до справи в якості речового доказу долучено 3100 дол. США, які повинні бути повернуті власнику ОСОБА_2 .

Листом УСБУ від 17.06.2019 року позивачу було відмовлено у поверненні зазначених коштів, у зв`язку з тим, що вони виділялись державою та були передані в дохід держави.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти в сумі 3100 доларів США, що по курсу НБУ на 14.08.2019 року становить 77903,00 грн., витребувати з УСБУ в Одеській області на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3100 дол. США, що по курсу НБУ на 14.08.2019 становить 77903,00 грн.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 19.08.2019 року зазначена позовна заява була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні судом постановлено питання щодо можливості розгляду зазначеного позову в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача у судовому засіданні проти закриття провадження по справі заперечувала, посилаючись на те, що чинна постанова прокурора про закриття кримінального провадження, в частині повернення коштів ОСОБА_2 , на теперішній час залишається невиконаною.

Представник третьої особи зазначила, що вважає, що у даному випадку провадження по справі підлягає закриттю.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого управління прокуратури Одеської області перебувало кримінальне провадження № 0000641 від 21.07.2014 відносно судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

10 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся до прокурора Одеської області з заявою про визнання його потерпілим по даному кримінальному провадженню.

14 лютого 2015 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Одеської області Філіппова С.В., відмовлено у визнанні ОСОБА_2 потерпілим по кримінальному провадженню, оскільки останній не привів жодних доказів того, що злочинними діями службових осіб правоохоронних органів Одеської області йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. В матеріалах кримінального провадження будь-які данні про завдання ОСОБА_2 , кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди також відсутні.

08 травня 2015 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси в задоволенні скарги ОСОБА_2 , на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Одеської області від 14.02.2015 р., про відмову у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню №0000641 відмовлено.

23 вересня 2015 року постановою прокурора відділу прокуратури Одеської області Притули Є.С. кримінальне провадження № 0000641 від 21.07.2014 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 368 КК України закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості у суді і вичерпанням можливостей їх отримання та кримінальне провадження № 0000641 від 21.07.2014 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості у суді і вичерпанням можливостей їх отримання.

Зазначеною постановою прокурор також визначив, що речові докази, залучені до справи згідно з наведеним переліком рішень, необхідно повернути власникам (законним володільцям), зокрема 3100 дол. США, які передані на підставі листа слідчого прокуратури на відповідальне зберігання до каси УСБУ в Одеській області, що підтверджується квитанціями №002179 та №002180 від 01.09.2011 (т. 2 а.с. 103-105) необхідно повернути ОСОБА_2 .

Слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси 14.112018 року постановлено ухвалу, відповідно до якої ОСОБА_2 в задоволенні скарги на постанову прокурора прокуратури Одеської області про закриття кримінального провадження № 0000641 від 23.09.2015 року відмовлено.

При цьому у зазначеній постанові слідчим суддею встановлено, що як підтверджується копією постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області Притула Є.С. від 23 вересня 2015 року, грошові кошти, які були передані ОСОБА_2 та помічені співробітниками СБУ, в якості хабару, а саме 3100 дол. США, які передані на підставі листа слідчого прокуратури на відповідальне зберігання до каси УСБУ в Одеській області, що підтверджується квитанціями № 002179 та №002180 від 01.09.2011 постановлено повернути ОСОБА_2 .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.12.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову прокурора відділу прокуратури Одеської області Притули Є.С. від 23.09.2015 року про закриття кримінального провадження №0000641, внесеного до ЄРДР 21.07.2014 року, щодо судді Суворовського районного суду м. Одеси Позняка В.С. за ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_4 за ч.5 ст.27 та ч.3 ст.368 КК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 14.11.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 в задоволенні скарги на постанову прокурора прокуратури Одеської області про закриття кримінального провадження №0000641 від 23.09.2015 року відмовлено, станом на теперішній час є чинною.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України).

Частина 9 ст. 100 КПК України визначає, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу (тобто в порядку розгляду клопотання про арешт майна та його скасування).

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного суду від 17.10.2018 року у справі № 461/233/17-ц (провадження №14-326цс18), у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження. Разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

Суд критично відноситься до посилань позивача як на підставу позову на ч. 12 ст. 100 КПК України, відповідно до якої спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства, оскільки матеріалами справи не підтверджується наявність спору про належність грошових коштів. Так, чинною на теперішній час постановою прокурора від 23.09.2015 року про закриття кримінального провадження №0000641 від 21.07.2014 року визначено, що грошові кошти, які були передані ОСОБА_2 та помічені співробітниками СБУ, в якості хабару, а саме 3100 дол. США, які передані на підставі листа слідчого прокуратури на відповідальне зберігання до каси УСБУ в Одеській області, що підтверджується квитанціями № 002179 та №002180 від 01.09.2011 необхідно повернути ОСОБА_2 .

Суд враховує, що чинним КУпАП, а саме статтею 185-8, передбачено адміністративну відповідальність за невиконання посадовою особою законних вимог прокурора, тобто зазначене питання також не може бути предметом спору у цивільному судочинстві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвало закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеська обласна прокуратура, про визнання права власності та витребування майна, закрити.

Повний текст ухвали складено 06.04.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.С. Єршова