Провадження №2/359/453/2021
Справа №359/1780/20
22 березня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом Бориспільської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Бориспільське лісове господарство», до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія Розваг», ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -
І. Зміст позовних вимог.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.66-67).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.121).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи.
ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Качкалда В. надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства направив до суд клопотання, яким просив слухати цивільну справу без участі їхнього представника, а також вказав, що підтримує позицію прокуратури в повному обсязі.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав та про поважні причини неявки до суду не повідомив.
ТОВ «Індустрія Розваг» та ОСОБА_2 також не з`явилися у судове засідання. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, свої пояснення щодо пред`явленого позову не надали.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
На підставі цього договору ТОВ «Індустрія Розваг» отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджується копією державного акту серії ЯЖ №912235, виданого 20 липня 2009 року Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі (а.с.32-33).
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №322669, виданий 17 серпня 2009 року Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі (а.с.38-39).
Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються розділом І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України.
V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
а. норми матеріального права
Відповідно до ч.1 ст.55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.
Згідно з ч.2 ст.56 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.
Відповідно до ч.1 ст.12 ЛК України громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів. Ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом.
Згідно з ч.1 ст.57 ЛК України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.
Згідно з ч.2 ст.149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно з ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
У відповідності до змісту правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц, а також від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням статті 59 ЗК України має розглядатися як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовна вимога зобов`язати повернути земельну ділянку має розглядатися як негаторний позов, який може бути заявлений упродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.
б. норми процесуального права.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що на підставі розпорядження Бориспільської райдержадміністрації від 16 серпня 2005 року №519 ДП «Бориспільський лісгосп» є постійним користувачем земельної ділянки площею 3634,487 га з цільовим призначенням для ведення лісового господарства, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, що підтверджується копією державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №152512 (а.с.44-45).
Вказані обставини також підтверджуються викопіюванням із планшету №7 Кийлівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» територія Головурівської сільської ради (а.с.43).
При цьому, матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження тієї обставини, що перед передачею земельної ділянки у власність вона була вилучена з постійного користування ДП «Бориспільський лісгосп».
Водночас, матеріали цивільної справи також не містять доказів того, що органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування приймалось відповідне рішення про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки з ведення лісового господарства на ведення особистого селянського господарства.
Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про порушення положення ч.1 ст.57 ЛК України.
VІІ. Розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжного доручення №2521 від 18 вересня 2019 року (а.с.24) вбачається, що при пред`явленні позову до суду Бориспільською місцевою прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 6416 гривень 34 копійки. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_1 на користь прокуратури Київської області належить стягнути судовий збір у розмірі 6416 гривень 34 копійки.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.55, ч.2 ст.56, ч.2 ст.149 ЗК України, ч.1 ст.12, ч.1 ст.57 ЛК України, ст.387, ч.1 ст.388 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Київської області сплачений судовий збір в розмірі 6416 гривень 34 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного заочного рішення - 22 березня 2021 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський