єдиний унікальний номер справи 546/216/19
номер провадження 2/546/148/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

представника позивача адвоката Рожніва Я.Я.,

представника відповідача Дробот І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу №546/216/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» про розірвання договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

01.03.2019 позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача, у якій просить суд розірвати договір оренди землі від 08.02.2005, укладений між ним та відповідачем щодо земельної ділянки, площею 4,65 га, кадастровий номер :00:004:0002, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, який зареєстрований Решетилівським відділом Полтавської регіональної філії центру ДЗК 05.04.2006 за № 09 та додаткову угоду до договору, яка вступила в дію 01.11.2010, зареєстровану Відділом Держкомзему у Решетилівському районі 27.04.2011 за № 00373.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником земельної ділянки площею 4,65 га, кадастровий номер :00:004:0002, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

08.02.2002 між ним та відповідачем укладено договір оренди належної йому земельної ділянки, який зареєстрований Решетилівським відділом Полтавської регіональної філії центру ДЗК 05.04.2006 за № 09. У 2010 році було укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди земельної ділянки (без дати), зареєстровану Відділом Держкомзему у Решетилівському районі 27.04.2011 за № 00373, яка вступила в дію з 01.11.2020.

Вважає, що за 2017-2018 роки відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував орендну плату. Так, 31.01.2019 він отримав поштовий переказ від відповідача у сумі 1506,65 грн. Позивач також вказує, що наведена сума є розрахунком за обидві земельні ділянки позивача, які перебувають у оренді відповідача. Сума орендної плати, сплачена за двома договорами оренди єдиним платежем не відповідає передбаченій договорами. У зв`язку з тим, що невиконання істотної умови договору відповідачем, позбавляє позивача можливості отримати гарантовані кошти за використання його земельної ділянки відповідачем, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 01.03.2019.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 04.03.2019 справу передано на розгляд головуючому судді Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19).

05.03.2019 справу прийнято до розгляду суддею Лизенко І.В. та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.05.2019 відповідачем до суду надано відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем виконано всі зобов`язання, передбачені договором оренди землі. Орендна плата за 2017-2018 роки виплачувалась у повному обсязі та у встановлений договором строк, що підтверджується довідкою від 21.05.2019. Натомість, позивачем надано в якості доказу у справі копію заяви на одержання переказу від ТОВ «Брат-Агро» від 31.01.2019, яка підтверджує дату з`явлення позивача у відділення ПТ «Укрпошта» за грошовими коштами, а не дату перерахування орендної плати(а.с.35-36).

Розгляд справи не було завершено у зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Лизенко І.В. згідно рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19.

Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення повторного автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 07.02.2020.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 03.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді ОСОБА_2 , яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020.

10.08.2020 суддею Романенко О.О. справу прийнято до свого провадження, ухвалено розгляд справи проводити повторно за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 21.01.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання з`явились представники сторін та свідок.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити на підставах, викладених у позові. Суду пояснив, що орендна плата за 2017 рік була перерахована з порушенням строку її виплати - 15.03.2018 одним платежем за двома договорами оренди земельних ділянок. Орендна плата за 2018 рік була виплачена відповідачем позивачу за іншим договором оренди землі, що було встановлено у рішенні Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.12.2020 у справі №546/210/19. Вчасна виплата орендної плати за 2018 за спірним договором оренди землі відповідачем жодним чином не підтверджена. Покази свідка не є належним доказом вчасної виплати орендної плату у повному обсязі. Окрім того, свідок є зацікавленою особою, як бухгалтер ТОВ «Бурат-Агро», не складала списку згрупованих переказів та не може свідчити про допущену у ньому описку іншою особою. Вважає, що наведене свідчить про порушення строків виплати орендної плати. Суду пояснив також, що спірна додаткова угода до договору від 08.02.2005 не містить дати її укладення, однак датою її укладення є 21.01.2011. Вказав, що порядок виплати орендної плати за 2016 рік не є предметом даної справи.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову на підставах, викладених у відзиві на позов. Вказала, що у списку згрупованих переказів № 207 відмітка про виплату орендної плати за 2016 рік є опискою, оскільки ця сума була перерахована за 2018 рік. Визнала, що відповідачем було допущено порушення строку виплати орендної плати лише одного разу - за 2017 рік, а за 2018 орендну плату позивачу було виплачено 15.03.2018, тобто наперед. Вважає, що систематичною несплатою є несплата два і більше разів. Тому, оскільки відповідач несвоєчасно виплатив орендну плата тільки за 2017 рік, вважає, що систематичність порушення умов договору у даному випадку відсутня. Виплата орендної плати за 2016 рік не є предметом позову, а порушення строку виплати за 2018 рік позивачем не доведено. Підтвердила, що спірна додаткова угода до договору оренди землі від 08.02.2005 укладена саме 21.01.2011.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, повно та всебічно дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,65 га кадастровий номер :00:004:0002, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ПЛ № 237943 від 07.12.2004 (а.с. 7).

08.02.2005 між ОСОБА_1 та ТОВ «Бурат-Агро» укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки, площею 4,65 га кадастровий номер :00:004:0002, який зареєстровано Решетилівським відділом Полтавської регіональної філії центру ДЗК 05.04.2006 за № 09. Згідно п. 8, вказаний договір укладено на 10 років (а.с.8-9).

Відповідно до пункту 9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 1,5% від грошової оцінки землі, що на момент укладення договору становить 547,83 грн в рік за згодою сторін у будь-якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій).

Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з пунктом 11 договору орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня (а.с. 8-9).

Додатковою угодою до договору оренди від 08.02.2005 внесено зміни до п. 9 та п. 10 договору оренди (а.с.10). Додаткова угода не містить дати її укладення, однак представниками обох сторін у судовому засіданні підтверджено, що її укладено 21.01.2011.

Шляхом укладення цієї додаткової угоди сторонами збільшено розмір орендної плати до 5% від грошової оцінки землі з врахуванням коефіцієнту індексації з 01 листопада 2010 року, що становить 2 370,59 грн в рік (з врахуванням коефіцієнту індексації 3,200), за згодою сторін у будь-якій формі (грошовій, натуральній, відробітковій). Узгоджено, що договір укладено на 20 років.

Пунктом 4 додаткової угоди визначено, що вона вступає в дію з 01.11.2010 і набирає чинності після її державної реєстрації.

Вказану додаткову угоду зареєстровано Відділом Держкомзему у Решетилівському районі 27.04.2011 за № 00373.

За наказом ТОВ «Бурат-Агро» № 145 від 02.10.2017 нарахування орендної плати здійснюється з 01.01.2017 по 31.12.2017 у розмірі 11% від нормативно-грошової оцінки землі при умові зазначення терміну дії договору не менше 31.12.2029 (а.с.63).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.12.2020 у справі № 546/210/19, зокрема, встановлено, що 16 березня 2018 року ТОВ «Бурат-Агро» перерахувало ОСОБА_1 орендну плату за договорами від 08.02.2005 та від 18.01.2008 за 2016-2017 роки на загальну суму 13560,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 12266 від 15.03.2018 року, фіскальним чеком від 16.03.2018 року та списком № 207 від 15.03.2018 згрупованих поштових переказів електронних № 4 (а.с.134-137).

Надана до суду копія вказаного рішення суду не містить відмітки про набрання ним законної сили.

Під час розгляджу даної справи, суд самостійно надає оцінку платіжному дорученню № 12266 від 15.03.2018 та списку згрупованих поштових переказів електронних № 207 від 15.03.2018 № 4, дослідженим судом у межах предмету спору у справі № 546/210/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» про розірвання договору оренди землі від 18.01.2008.

15.03.2018 ТОВ «Бурат-Агро» перерахувало ОСОБА_1 орендну плату за договорами від 08.02.2005 за 2016-2017 роки та від 18.01.2008 - за 2017 рік на загальну суму 13560,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 12266 від 15.03.2018, списком згрупованих поштових переказів електронних № 207 від 15.03.2018 №4, списком 2869 згрупованих поштових переказів поданих в МВПЗ Полтава від 16.03.2018 (а.с.64-66, 117-119).

24.01.2019 відповідачем позивачу перераховано орендну плату у розмірі 1 506,65 грн за договором оренди земельної ділянки № БА/3-23934496 від 18.01.2008, що підтверджується платіжним дорученням № 13235 від 24.01.2019, списком № БАБА0000057 від 24.01.2019 згрупованих поштових переказів електронних № 4 с. Глибока Балка (а.с. 67-68).

Згідно заяви на одержання переказу від 31.02.2019, вказаний поштовий переказ позивач отримав 31.01.2019 (а.с.11).

Таким чином, з наданих доказів судом встановлено, що виплата орендної плати за 2018 рік у розмірі 1 506,65 грн здійснена за договором оренди від 18.01.2008, який не є предметом розгляду у даній справі. Тобто надані відповідачем докази не доводять розрахунку з позивачем за 2018 рік за договором оренди від 08.02.2005. Матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів виплати відповідачем орендної плати позивачу за договором оренди за 2018 рік.

Свідок ОСОБА_3 , яка працює на посаді головного бухгалтера у ТОВ «Бурат-Арго» з 23.09.2008, у судовому засіданні пояснила, що у ТОВ «Бурат-Агро» відсутня заборгованість з орендної плати перед позивачем за оскаржуваним договором оренди.

Повідомила, що за оскаржуваним договором оренди землі, орендна плата до виплати становить 5022,33 грн.

Заборгованість з орендної плати за 2016 рік у підприємства перед позивачем відсутня.

Зазначила, що 15.03.2018 позивачу було здійснено виплату орендної плати за договором від 08.02.2005 саме за 2017 та 2018 роки. Однак, у списку згрупованих поштових переказів № 207 від 15.03.2018 допущено описку у зазначенні років, за які здійснено переказ коштів, а саме замість «2017, 2018» років вказано «2016, 2017» роки.

Ким саме допущено описку повідомити суду не може, оскільки їй невідомо хто саме вносив відомості до списку згрупованих поштових переказів№ 207 від 15.03.2018. Вона такі відомості до списків не вносить.

Виправлення до вказаного списку не вносились тому, що з цього приводу до відповідача ніхто не звертався.

Про описку у списку згрупованих поштових переказів відповідачу стало відомо під час заявлення клопотання про допит свідка.

Чому за 2017 рік заборгованість було виплачено 15.03.2018 вона не може пояснити, оскільки списки до бухгалтерії підприємства передаються із соціального відділу, який працює з пайовиками. Вказала, що відповідач завжди розраховується до 31 грудня поточного року, але бувають випадки, коли розрахунок здійснюється у наступному році. Затримок з фінансуванням у ТОВ «Бурат-Агро» немає.

Спір у справі виник із земельних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного та земельного законодавства.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів ст. 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі», під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об`єктом оренди є земельна ділянка.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі». При цьому, саме Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

У відповідності до ст.ст. 21-23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 цього Закону).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У відповідності до вимог, визначених п. 11 договору оренди землі від 08.02.2005 (а.с.8), орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня.

Судом встановлено, що перерахування орендної плати ОСОБА_1 за 2017 рік здійснено 15 березня 2018 року.

Жодних належних та допустимих доказів виплати відповідачем позивачу орендної плати за 2018 рік за договором оренди землі від 08.02.2005 суду не надано. Відтак, суд приходить до висновку, що виплати орендної плати за 2018 рік відповідачем позивачу за спірним договором оренди не здійснено взагалі.

Згідно ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Так, суд не бере до уваги покази свідка про те, що у списку згрупованих поштових переказів № 207 від 15.03.2018 невідомою особою допущено описку у написанні року, за який проведено розрахунок, а саме замість 2018 року вказано 2016 рік, як такі, що ґрунтуються на припущеннях щодо дій іншої невстановленої особи. Жодних доказів того, що за даним списком було здійснено виплату орендної плати саме за 2018 рік, а не за 2016 рік суду не надано. Жодні дії щодо виправлення описки відповідачем не здійснювались. Будь-яких належних та допустимих доказів виплати орендної плати позивачу за 2018 рік за договором оренди землі від 08.02.2005 суду не надано. Також до суду не надано жодних доказів того, що відповідачем вже було виплачено орендну плату за 2016 рік за оскаржуваним договором оренди у строк до 15.03.2018, що могло б вказати на помилковість відомостей у списку згрупованих поштових переказів № 207 від 15.03.2018.

Зважаючи на відсутність можливості допиту невідомої особи, якою допущено описку у згрупованому списку поштових переказів № 207 від 15.03.2018, показання свідка ОСОБА_3 не може бути допустимим доказом описки щодо року, за який проведено розрахунок з позивачем, оскільки такі показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.ч. 3-5 ст. 83 ЦПК України, відповідач, повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд відхиляє пропозицію представника відповідача про надання доказів сплати орендної плати за 2016 рік, з огляду на наступне. Дана справа перебуває на розгляді суду з 05.03.2019. Ухвалою суду від 05.03.2019 попереднім складом суду відповідачу було встановлено строк на надання відзиву та подання до суду доказів. 21.05.2019 до суду подано відзив. Жодних відомостей про неможливість надання певних доказів відзив та долучені до нього докази не містить.

10.08.2020 справу прийнято до провадження новим складом суду та повторно надано відповідачу строк на надання відзиву та доказів. Відповідачем до суду не подано жодних заяв чи клопотань про неможливість надання певних доказів.

Окрім того, суд враховує, що представником відповідача до закінчення підготовчого провадження не надано клопотань про долучення доказів, не вказано причини, з яких доказ не було подано у зазначений строк, не надано доказів, які підтверджують, що відповідач здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд критично оцінює довідку ТОВ «Бурат-Агро» від 21.05.2019 № 021199 (а.с.37), яка містить відомості щодо нарахованої ОСОБА_1 орендної плати за договором БА/З-09 та аналіз рахунку 6856 за період з січня 2008 року по жовтень 2020 року (а.с.120), оскільки зазначені документи не підтверджують періоди виплати орендної плати.

При цьому суд враховує також те, що представником відповідача суду не вказано на підтвердження яких саме тверджень у рамках предмету доказування відповідачем надано до суду вказаний аналіз рахунку 6856 за період з січня 2008 року по жовтень 2020 року (а.с.120).

Суд також критично оцінює твердження представника відповідача щодо виплати орендної плати 15.03.2018 - наперед за 2018 рік, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Судом також встановлено, що 05.12.2019 відповідачем здійснено виплату орендної плати позивачу за 2019 рік у розмірі 7 533,50 грн за договорами оренди від 08.02.2005 та від 18.01.2008, що підтверджується платіжним дорученням № 14227 від 05.12.2019, списком № БАБА0001210 від 05.12.2019 згрупованих поштових переказів електронних № 2 с. Глибока Балка, с. Шкурупії, списком 14451 згрупованих поштових переказів від 09.12.2019 та звітом за проводками 6856,3 за період з січня 2010 по грудень 2019 (а.с. 69-72).

Однак, порядок та строки виплати орендної плати за договором оренди від 08.02.2005 за 2019 рік не є предметом даного спору, тому не враховується судом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач неналежно виконував свої обов`язки, передбачені договором оренди землі від 08.02.2005, а саме несвоєчасно вносив орендну плату за користування земельною ділянкою, яка належить позивачу на праві приватної власності за 2017 рік та за 2018 рік орендну плату не сплатив, чим допустив порушення умов договору оренди землі та цивільного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно до п. 38 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

У постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року по справі № 587/111/15-ц судом зазначено про помилковість висновку апеляційного суду про те, що сам по собі лише факт несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2011-2012 роки не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі, який ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Таким чином, позивачем доведено систематичну несвоєчасність виплати йому відповідачем орендної плати за договором оренди землі належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми у своїй сукупності, що вказує на порушення умов договору, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду із даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 26.02.2019 (а.с.1).

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грнпідлягають стягненню із відповідача на його користь.

На підставі вищевикладеного та куруючись ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 96, 141, 158 ЗК України, ст.ст.11, 526, 530, 626, 629, 951 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» про розірвання договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі задовольнити у повному обсязі.

Розірвати договір оренди землі від 08.02.2005, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» щодо земельної ділянки, площею 4,65 га, кадастровий номер :00:004:0002, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, який зареєстрований Решетилівським відділом Полтавської регіональної філії центру ДЗК 05.04.2006 за № 09.

Розірвати додаткову угоду від 21.01.2011 до договору оренди землі від 08.02.2005, укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» щодо земельної ділянки, площею 4,65 га, кадастровий номер :00:004:0002, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, яка зареєстрована Відділом Держкомзему у Решетилівському районі 27.04.2011 за № 00373.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02 квітня 2021 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Рожнів Ярослав Ярославович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 470 від 27.06.2006, адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро», код ЄДРПОУ 30152327, місцезнаходження: с. Піщане Полтавського (колишнього Решетилівського) району Полтавської області.

Суддя О.О. Романенко