Справа № 459/914/16-ц
Провадження № 2/459/5/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Новосад М.Д.

з участю:

секретарів судових засідань Канюки В.Р., Шульган Л.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи Червоноградської міської державної нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту,-

ВСТАНОВИВ :

24.03.2016 позивач звернувся в суд із позовом, в якому просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 24.09.2009 в інтересах відповідачки ОСОБА_3 та посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць М.В., зареєстрований в реєстрі за №1-1558.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 . Їй належала квартира по АДРЕСА_1 . Його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і після її смерті він залишився єдиним спадкоємцем після смерті бабусі.

З відповіді нотаріальної контори від 10.02.2016 він дізнався, що за життя бабуся склала спірний заповіт на квартиру на відповідачку. Про останню він нічого не чув. Вважає, що заповіт є підроблений і бабуся його не підписувала. В той час він був зареєстрований у Львівському обласному центрі безпритульних. На даний час відбуває покарання та перебуває у місцях позбавлення волі.

Ухвалою від 05.05.2016 у справі відкрито провадження.

Ухвалою від 17.10.2016 витребувано копію спадкової справи від нотаріуса.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав.

Відповідачка та її представник позов не визнали.

Ухвалою від 21.12.2016 призначено судово-почеркознавчу експертизу для визначення, чи підпис у заповіті померлої бабусі позивача ОСОБА_4 виконано від імені особи, яка у ньому зазначена. Провадження по справі було зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою від 18.06.2018 провадження було поновлено для розгляду клопотання експерта.

Ухвалою від 26.06.2018 витребувано додаткові документи для проведення експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

14.12.2018 до суду надійшов висновок експерта (а.с.212 т.1).

Ухвалою від 14.12.2018 провадження у справі було поновлено.

12.03.2019 в судовому засіданні оголошено висновок експерта.

Відповідачка ОСОБА_3 суду пояснила, що після смерті своєї доньки померла ОСОБА_4 звернулась до неї з проханням її доглядати. Остання 9 місяців перед смертю була лежача. Її потрібно було годувати, мити, транспортувати до лікарні. На час складання заповіту померла сама пересувалась, самостійно пішла до нотаріуса.

13.07.2020 сторони подали заяву про затвердження мирової угоди.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив мирову угоду, вказав, що виконати її неможливо. Відповідачка не може відмовитись від частки в спадщині в користь позивача та оформити Ѕ частини цієї квартир на нього. Можливо лише компенсувати комусь із сторін іншій половину вартості квартири.

Відповідачка суду пояснила, що позивач не має іншого житла і вона згідна на визнання за ним права власності на спірну квартиру у разі компенсації їй Ѕ її вартості. На даний час вона не має коштів для компенсації позивачу цієї частки.

Представник позивача вказав, що позивач компенсує відповідачці Ѕ вартості спірної квартири.

22.01.2021 сторони не підтримали заяву про мирову угоду. Відповідачка заперечила проти позовних вимог.

29.03.2021 позивач позов підтримав. Суду пояснив, що спірний заповіт є недійсним. Вважає, що бабуся склала заповіт під впливом помилки, так як вважала, що його вже немає в живих. Просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову в позові з наступних підстав.

Позивач є внуком ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтва про його народження, та свідоцтва про народження його матері (а.с.19,20 т.1).

Мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21 т.1).

Бабуся позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22 т.1).

На час смерті бабусі позивача ОСОБА_4 належала квартира по АДРЕСА_1 (а.с.69, 74-75 т.1).

Із копії заповіту від 24.09.2009, посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць М.В. встановлено, що за життя, а саме 24.09.2009 ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого належну їй квартиру АДРЕСА_2 заповіла відповідачці ОСОБА_3 (а.с.59 т.1). В судовому засіданні також було оглянуто оригінал даного заповіту (а.с.161 т.1).

Висновком експерта №4988 від 12.12.2018 стверджується, що підписи від імені ОСОБА_4 , розташовані: після слова: «Підпис:» на оригіналі одного примірника заповіту, укладеного від імені ОСОБА_4 , 24 вересня 2009р., досвідченого нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1558 та у графі: «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії», навпроти № н/д 1-1558 від 24.09.2009 у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Червоноградської державної нотаріальної контори за 2009р., виконані самою ОСОБА_4 . Рукописні записи: « ОСОБА_4 », «Цей заповіт відповідає моїй волі прочитано мною і власноручно підписано», розташовані на оригіналі одного примірника заповіту, укладеного від імені ОСОБА_4 , 24 вересня 2009р., посвідченого нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за№ 1-1558 та « ОСОБА_4 », розташований у графі: «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії», навпроти № н/д 1-1558 від 24.09.2009 в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Червоноградської державної нотаріальної контори за 2009р., виконані ОСОБА_4 (а.с.212-214 т.1).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст.ст.1247,1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно із ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ПК України.

Статтею 203 ПК України визначено такі вимоги: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 215 ПК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Заповіт, як односторонній правочин, має відповідати загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Недійсним є заповіт: 1) в якому волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складений особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складений з порушенням вимог щодо його форми і посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам та обставинам справи, суд виходить з такого.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом є відповідачка ОСОБА_3

05.10.2015 позивач звернувся до Червоноградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.83 т.1).

Факт родинних стосунків між померлою та позивачем повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Таким чином між сторонами виникли правовідносин з оспорювання заповіту.

Судом призначалась експертиза з метою встановлення, чи виконано підпис, напис свого прізвища, імені та по батькові, а також рукописний текст заповідача «Цей заповіт відповідає моїй волі прочитаний мною і власноручно підписано» від імені ОСОБА_4 в оригіналі заповіту, посвідченого 24.09.2009 державним нотаріусом Червоноградського нотаріального округу Заєць М.В. особою від імені якої це зазначено.

Висновок експерта №4988 від 12.12.2018 є повним, чітким та конкретним, зроблений на підставі усіх наявних у справі доказів, він містить відповідну оцінку достовірності підпису. Сумнівів у правильності висновку експерта не встановлено.

Крім того, в судовому засіданні позивач вказав, що спірний заповіт бабуся склала під впливом помилки, так як на час його вчинення вважала, що він помер, чим фактично змінив підстави позову. В обгрунтування цих вимог жодних належних доказів не навів.

Однак, згідно із ч.3 ст.49 ЦПК України позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Суд звертає увагу, що позивач фактично змінив підстави позову в ході розгляду справи, він та його представник не звертались із письмовою заявою про зміну підстав позову в належний процесуальний спосіб. Тому такі підстави не можуть бути предметом розгляду в судовому засіданні.

Суд наголошує, що процесуальним законом закріплено принципи змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, сторони мають обов`язок доказування і подання доказів (ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на догадках і припущеннях суду чи учасників процесу.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що оспорюваний правочин не суперечить актам цивільного законодавства, при його складанні нотаріусом перевірено особу заповідача, дієздатність заповідача, вільність волевиявлення і відповідність внутрішній волі та меті (наслідкам), яку він переслідував, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що форма спірного заповіту відповідає вимогам ст.1247 ЦК України і волевиявлення заповідача було вільним. Підстав для визнання оспорюваного заповіту недійсним немає, тому у задоволенні позовів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи Червоноградської міської державної нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.04.2021

Суддя: М. Д. Новосад