Справа № 509/1334/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року смт.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (надалі - ТОВ "ООЕК") звернувся до суду із заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Правила загальної підсудності визначені у статті 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При вирішенні питання про видачу судового наказу з`ясовано, що згідно інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.12.1995 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності Малиновського районного суду м.Одеса.

Разом з тим, представник ТОВ "ООЕК" щодо підсудності справи зазначає, що заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 подається за місцем виконання договору, посилаючись на ч.8 ст. 28 ЦПК України, оскільки позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно із ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Водночас статтею 163 ЦПК України визначено обов`язкові вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Таким чином, наявність договору про надання послуг є обов`язковою умовою для розгляду справи в порядку наказного провадження, оскільки на підставі нього може бути встановлено, чи виникло у заявника право на грошову вимогу до боржника.

Як зазначено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 14 від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у поряду наказного провадження", на яку посилається заявник, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У даному випадку зазначених вимог заявником не виконано.

Так, до поданої заяви не долучено договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладеного з ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення в порядку наказного провадження факту наявності або відсутності у заявника безспірного права на грошову вимогу до боржника.

Додана до матеріалів заяви публікація в газеті "Одеські вісті" від 29.12.2018 року щодо повідомлення про розміщення на офіційному сайті ТОВ "ООЕК" форми договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з додатками, а також сам бланк договору з бланками додатків, не є належним доказом про оформлення договірних відносин з боржником, оскільки є лише бланками, в яких відсутні: дата договору, ПІБ споживача, його адреса, засоби зв`язку, підписи сторін та інше.

Крім цього, у матеріалах заяви про видачу судового наказу відсутні документи, які могли б вказувати на правильність і безспірність розрахунків, а також належне застосування тарифів на відповідні послуги.

Поданий заявником розрахунок заборгованості за спожиту електроенергію за договором №П03001/270525 від 01.01.2019 року не є належним документом, що вказує на правильність і безспірність розрахунків, оскільки в матеріалах заяви відсутня копія договору №П03001/270525 від 01.01.2019 року, укладеного між ТОВ "ООЕК" та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу в разі, якщо: заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

А тому, з урахуванням викладеного, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Наведене не позбавляє права заявника повторно звернутися до суду з такою самою заявою після усунення її недоліків (зокрема, долучення договору про надання житлово-комунальних послуг, укладеного з боржником), або ж подати позовну заяву в порядку позовного провадження. При цьому, заявнику слід врахувати, що обґрунтування його заяви містить посилання на правову позицію, висловлену у Постанові Верховного Суду по справі № 6-2023цс15 від 16.12.2015 року та по справі № 6-931цс15 від 13.01.2016 року, згідно яких з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Однак, наведені справи розглядалася судами усіх інстанцій, як справи позовного провадження. Таким чином, для доведення фактичного користування боржником житлово-комунальними послугами, обсягу споживання таких послуг, їх вартості, розміру боргу заявнику слід звертатися з позовом до боржника в порядку Розділу III ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 161-166, 354, 355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя : Є.М. Панасенко