Справа № 484/4459/20
Провадження № 2/484/285/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Первомайської міської ради Миколаївської області як орган опіки та піклування) про усунення перешкод у спілкування з онуком та визначення способу участі у вихованні онука

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкування з онуком та визначення способу участі у його вихованні. Позовні вимоги вмотивована тим, що після розірвання шлюбу між відповідачкою та їх сином ОСОБА_4 спільних син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати з матір`ю. З того часу між ними та відповідачкою погіршились стосунки. Відповідачка ховала онука від них, не дозволяла спілкувати та бачитись. Телефон онука завжди був вимкнутий. Вони мають достатні умови для того, що онук у них міг залишитись на вихідні. З урахуванням наведеного позивачі просили визначити наступний порядок участі у вихованні онука: безперешкодне спілкування в понеділок, вівторок кожного тижня з 16:00год. 20:00год. за місцем проживання бабусі та дідуся з можливістю прогулянок по місту Первомайську з відвідуванням закладів культури з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини; перебування онука з бабусею та дідусем за місцем проживання останніх з ночівлею в узгоджені з його матір`ю дві доби на місяць; спільне з бабусею та дідусем святкування днів народження, відвідування інших світ родичів дитини по лінії батька з 12:00год. по 20:00год. незалежно від дня тижня; спільний з бабусею та дідусем відпочинок у літній період з 01 червня до 31 серпня щорічно не менше одного місяця за місцем, обраним позивачами з урахуванням бажання дитини.

Ухвалою від 29.12.2020р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені строки для подачі заяв по суті, зобов`язано орган опіки та піклування надати суду висновок щодо розв`язання спору.

01.02.2021р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування.

01.02.2021р. від відповідачки надійшов відзив, в якому вона вказала, що позивачі жодного разу не звертались до неї з наміром спілкування з онуком. Вона не перешкоджає спілкуванню дитини з позивачами, але дитина не бажає спілкуватись з ними. Порядок зустрічей, вказаний у позові, не відповідає інтересам дитини, оскільки порушить його нормальний спосіб життя, що може призвести до виникнення стресу у нього. Отже, вона просила визначити спосіб участі позивачів у вихованні дитини з урахуванням висновку органу опіки та піклування.

12.02.2021р. до суду надійшла відповідь на відзив, в якому наполягали, що відповідачка чинить їм перешкоди у спілкування з онуком, однак погодились з порядком спілкування з дитиною, який вказаний у висновку органу опіки та піклування.

17.02.2021р. до суду надішли заперечення, в яких позивачка навела заперечення проти доводів позивачів щодо створення нею перешкод у спілкуванні з дитиною та просила визначити спосіб участі позивачів у вихованні дитини з урахуванням висновку органу опіки та піклування.

Ухвалою суду від 22.02.2021р. закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 16.03.2021р. Судове засідання за клопотанням сторін було відкладене на 01.04.2021р.

На судове засідання 01.04.2021р. позивачі надали уточнення до позовних вимог із доказом направлення їх на адресу відповідачки, в яких уточнили позовні вимоги та просили визначити спосіб участі позивачів у вихованні дитини, зазначений у висновку органу опіки та піклування: щомісяця перший та третій тиждень з 19:00год. п`ятниці до 17:00год. неділі за їх місцем проживання. Також вони надали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, задовольнивши позов.

Відповідачка надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та визначити спосіб участі позивачів у вихованні дитини, зазначений у висновку органу опіки та піклування: щомісяця перший та третій тиждень з 19:00год. п`ятниці до 17:00год. неділі за місцем проживання позивачів. Отже відповідачка визнала позовні вимоги в повному обсязі.

Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Представник органу опіки та піклування до суду не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала висновок органу опіки та піклування.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 . Після розірвання зазначеного шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю.

Позивачі є батьками ОСОБА_4 , отже бабою та дідом дитини ОСОБА_5 .

Із заяв по суті, наданих сторонами, вбачається, що після розірвання шлюбу та виникнення спору щодо квартири, яка належала ОСОБА_4 , між сторонами виникли неприязні відносини.

Відповідно до частини третьої ст.. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ч.8-10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом справ даної категорії обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до письмових пояснень органу опіки та піклування, які містяться в матеріалах справи, після погіршення стосунків між ОСОБА_4 та відповідачкою, остання переїхала до своєї матері та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 до своїх батьків позивачів у справі. Під час особистою зустрічі батьків 28.07.2020р. в управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, вони дійшли згоди щодо участі батька у вихованні сина, отже, з урахуванням думки батьків, дитини, був складений висновок про порядок побачення батька з дитиною, в якому визначений наступний порядок: перший та третій тиждень місяця з 19:00год. п`ятниці до 17:00год. неділі за місцем проживання батька. Однак, через те, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з батьком, зазначений висновок був припинений. 31.07.2020р. до органу опіки та піклування звернулись позивачі із заявою про встановлення порядку спілкування з онуком, їм було запропоновано звернутись до суду з позовом.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 01.02.2021р. з урахуванням розпорядку дня дитини, її думки доцільним та таким, що буде відповідати інтересам дитини, буде наступний порядок побачень позивачів з онуком: щомісяця перший та третій тиждень з 19:00год. п`ятниці до 17:00год. неділі за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання, під час обстеження 11.03.2021р. умов проживання позивачів встановлено, що з позивачами проживає батько дитини ОСОБА_4 та вони проживають у приватному одноповерховому газифікованому будинку з газовим та водяним (рідинним) опаленням з усіма зручностями загальною площею 59,7 кв.м. Будинок складається з трьох кімнат, трьох коридорів, кухні та санвузла. Приміщення відповідає санітарно-гігієнічним нормам, в оселі чисто, охайно, сторонні запахи відсутні.

Враховуючи викладене вище, визнання відповідачкою позову, суд приходить до висновку, що позов належить задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Визначити наступний спосіб участі у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , баби ОСОБА_1 та діда ОСОБА_2 : щомісяця перший та третій тиждень з 19:00год. п`ятниці до 17:00год. неділі за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Н.А.Медведєва

Повний текст рішення суду виготовлений 02.04.2021р.