РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2937/20

29 березня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - не з`явився

представника позивача - Стецюка М.Ю.

відповідача - не з`явився

представника позивача - Боярчук Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/2937/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (не значиться) про відшкодування матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що 21 вересня 2017 року о 20:00 год на 668 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_2 , керуючим належним ОСОБА_1 вантажним сідловим тягачем «Daf», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричіпом «Van holl», державний номерний знак НОМЕР_2 , не впорався з керуванням, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода - транспортний засіб перекинувся. Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 17.11.2017 у справі №564/2266/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказує, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_2 виконував обов`язки водія у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі цивільно-правової угоди від 01.09.2017 і, крім того, з ним 12.01.2017 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Вартість відновлювального ремонту належного позивачу сідлового тягача «Daf», державний номерний знак НОМЕР_1 , визначена експертом та становить 276533,52 грн., що є збитками позивача і які ОСОБА_2 відмовився у добровільному порядку відшкодувати. Просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 276533,52 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 1600 грн та судові витрати по справі.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому останній вказав, що за укладеною між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 цивільно-правовою угодою він виконував обов`язки водія. Вказує, що у Переліку посад і робіт, які заміщуються або виконуються працівниками, з яким підприємство, установа, організація можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженому постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 №447/24, який діє на даний час, посада водія відсутня, а відтак ОСОБА_1 не мав права укладати з ним такий договір і відповідач не може нести повну матеріальну відповідальність за завдану шкоду, а лише в межах середнього місячного заробітку. Просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 29.03.2021 представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності, яка мотивована тим, що загальний трирічний строк позовної давності за позовними вимогами ОСОБА_1 починає обраховуватись з моменту пошкодження належного позивачу транспортного засобу, а саме з моменту ДТП, яке трапилось 21.09.2017 і який позивач пропустив, оскільки звернувся до суду лише 19.11.2020. Просить застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог та відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом такого строку.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача, адвокат Стецюк М.Ю., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач, як особа, яка завдала шкоди, зобов`язаний відшкодувати її позивачу.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача, адвокат Боярчук Ж.В., в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що відповідач не може нести повну матеріальну відповідальність, оскільки не є особою, з якою може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність, а позивач пропустив визначений законом загальний трирічний строк позовної давності і просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропуском такого строку.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником вантажного сідлового тягача Daf XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 04.02.2012.

12 січня 2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та водієм ОСОБА_2 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

01 вересня 2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та водієм ОСОБА_2 укладено цивільно-правову угоду №6, за умовами якої ОСОБА_2 узяв на себе зобов`язання виконати роботи по здійсненню перевезення вантажу згідно заданих маршрутів та ремонтувати автомобіль, у випадку поломки.

21 вересня 2017 року о 20:00 год на 668 кілометрі автодороги Київ-Чоп між населеними пунктами с.Коростів та с.Козьова Сколівського району водій ОСОБА_2 , керуючи вантажним сідловим тягачем марки «Daf», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , з напівпричіпом «Van holl», державний номерний знак НОМЕР_2 , не впорався з керуванням, внаслідок чого транспортний засіб перекинувся, у зв`язку з чим на останнього складено протокол про адміністративне правопорушення БД №331326 від 15.10.2017 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В подальшому ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказані обставини підтверджуються постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2017 року у справі №564/2266/17. Постанова суду набрала законної сили 28.11.2017.

З вказаної постанови суду вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав.

22 листопада 2017 року Приватним підприємством «Експерт-Сервіс-Альфа» складено звіт №696П про оцінку автомобіля Daf XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Daf XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає з ПДВ 276533,52 грн.

Вартість складання звіту про оцінку автомобіля Daf XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 1600 грн., які ОСОБА_1 сплачено 22.11.2017, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру, виданого Приватним підприємством «Експерт-Сервіс-Альфа».

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1-2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Так судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21 вересня 2017 року о 20:00 год на 668 кілометрі автодороги Київ-Чоп, було пошкоджено належний ОСОБА_1 вантажний сідловий тягач Daf XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску.

Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Daf XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу, складає з ПДВ 276533,52 грн., що відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України є збитками позивача.

Винуватцем ДТП, внаслідок якого було пошкоджено належний позивачу вантажний сідловий тягач Daf XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2017 року у справі №564/2266/17 визнано відповідача ОСОБА_2 . При цьому, останній в судовому засіданні свою вину визнав.

Відтак, відповідач, як особа з вини якої завдано майнової шкоди позивачу, зобов`язаний відшкодовується її в повному обсязі.

При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони позивача про те, що відповідач зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду в силу укладеного з останнім договору про повну матеріальну відповідальність, оскільки у такому випадку шкоду відшкодовує працівник, проте позивачем будь-яких належних та допустимих доказів існування між ним та відповідачем трудових правовідносин суду не надано і судом таких доказів не здобуто.

Разом з тим, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За частиною четвертою статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» вказує на форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин.

Набуття права на захист, для здійснення якого встановлено позовну давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права.

Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне.

Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Оскільки метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Так позивач дізнався про порушення свого права та про особу, яка його порушила, а саме про водія, що спричинив ДТП - ОСОБА_2 , 21 вересня 2017 року, тобто в день скоєння ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль та завдано йому матеріальної шкоди, і саме із цього часу у ОСОБА_1 виникло право вимоги до заподіювача шкоди.

До суду за захистом свого порушеного права позивач звернувся 17 листопада 2020 року, про що свідчить відмітка поштового відділення на конверті, тобто зі спливом позовної давності.

Відповідно до ч.3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки відповідачем заявлено про застосування позовної давності, суд дійшов переконливого висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку пропуском передбаченого ст.257 Цивільного кодексу України загального строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 141, 211, 258, 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (не значиться) про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 05.04.2021.

СуддяВ. В. Левчук