Справа № 466/3410/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

«24» березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Молінській С.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача Жидачек Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жидачек Тетяни Миколаївни про стягнення витрат, понесених на правничу допомогу, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Жидачек Тетяна Миколаївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

у с т а н о в и в:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа №466/3410/20 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Жидачек Тетяна Миколаївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину.

22 грудня 2020 року Шевченківським районним судом м. Львова в даній справі було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Вищевказаним рішенням, зокрема вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 3000, 00 грн. (три тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

30 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Жидачек Т.М. подала до суду заяву про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 8000,00 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування заяви адвокат Жидачек Т.М. зіслалась на те, що з метою отримання правничої допомоги в межах участі у справі про стягнення аліментів, між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Тетяни Жидачек», укладено договір про надання правової допомоги №12/20 від 07 травня 2020 року. На виконання своїх зобов`язань згідно договору про надання правової допомоги №12/20 від 07 травня 2020 року, адвокат адвокатського бюро «Тетяни Жидачек» Жидачек Т.Т. надала позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу, а остання оплатила дані послуги у розмірі 8000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Жидачек Т.М. заяву підтримала, зіславшись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, посилаючись доводи, які викладені в долученому до справи письмовому запереченні. Зокрема, зазначив, що понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу є необгрунтованими та неспівмірними, а спір про стягнення аліментів виник безпідставно. Вважає, що дії адвоката спричинювали лише затягування судового процесу, що було зовсім не потрібним. Він, відповідач, надавав кошти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоч не в межах сум, які вимагала позивач, а також не заперечував проти сплати аліментів в майбутньому, про що підтверджував в судових засіданнях при розгляді справи.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жидачек Т.М. відповідача ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та зазначила, що очікуваний розмір витрат на правничу допомогу відповідно до договору №12/20 про надання правової допомоги від 07 травня 2020 року становить 8000,00 грн.

В заяві від 30 грудня 2020 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу також зазначена сума витрат в розмірі 8000, 00 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до представником Жидачек Т.М. суду надано: копію договору № 12/20 про надання правової допомоги від 07 травня 2020 року; копію додаткової угоди №01 до договору про надання правової допомоги від 01 липня 2020 року; акт приймання-передачі послуг №28/12/20 від 28 грудня 2020 року; розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 28 грудня 2020 року.

Сплата позивачем гонорару в розмірі 8000,00 грн. адвокату підтверджується копіями квитанцій від 30 червня 2020 року та 06 липня 2020 року.

З акту здачі-прийняття правової допомоги за договором вбачається, що адвокатом Жидачек Т.М. на надання професійної правничої допомоги було витрачено час на: надання правової консультації і роз`яснень з правових питань, стосовно звернення з позовом в суд про стягнення аліментів, аналіз судової практики та формування правової позиції, підготовка адвокатських запитів у РЦС МВС у Львівській області, АТ КБ «ПриватБанк», Державну прикордонну службу України, Комунальне некомерційне підприємство «3-тя міська клінічна лікарня м.Львова» Амбулаторія сімейної медицини №1, отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підготовка та подання позовної заяви з додатками та завіренням таких додатків, участь у судових засіданнях.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у вчинені запитів адвоката, те, що справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, та приходить до висновку щодо часткового стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 4000,00 грн.

При цьому, суд приймає до уваги також те, що відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях фактично не заперечував проти стягнення з нього аліментів на малолітню доньку ОСОБА_4 та не погоджувався лише з розміром таких аліментів, який був зазначений в позовній заяві.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жидачек Тетяни Миколаївни задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2020 року в цивільній справі №466/3410/20 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Жидачек Тетяна Миколаївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, після четвертого абзацу доповнити абзацом наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень) витрат, понесених на правничу допомогу».

Додаткове рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з часу складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 29 березня 2021 року.

Суддя В. І. Кавацюк