Провадження № 4-с/761/25/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.

при секретарі: Колодяжному В.Є.

за участі:

скаржниці: ОСОБА_1 ,

представника боржника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича, боржник: ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними; скасування постанови; зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - скаржник, стягувач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича (далі по тексту - виконавець), боржник - ОСОБА_3 (далі по тексту - боржник), відповідно до якої просила:

-визнати дії виконавця щодо скасування боржнику, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заходів примусового виконання у виконавчому провадженні № 41489415 неправомірними;

-скасувати постанову від 09.06.2020 винесену виконавцем у ВП № 41489415 про скасування заходів примусового виконання виконавчого листа № 2610/23392/2012, виданого Шевченківським районним судом міста Києва від 08.04.2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2012 та до досягнення повноліття дітьми, постанови № 761/39512/18, виданої 11.03.2020 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 20 270, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття;

-відновити боржнику заходи примусового виконання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі у виконавчому провадженні № 41489415 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/23392/2012, виданого Шевченківським районним судом міста Києва від 08.04.2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2012 та до досягнення повноліття дітьми, постанови № 761/39512/18, виданої 11.03.2020 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 20 270, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - Відділ) перебуває виконавче провадження № 41489415 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/23392/2012, виданого Шевченківським районним судом міста Києва від 08.04.2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2012 та до досягнення повноліття дітьми, постанови № 761/39512/18, виданої 11.03.2020 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 20 270, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 09.06.2020 старший державний виконавець Відділу Полісмак О.О. виніс постанову у рамках виконавчого провадження ВП № 41489415, якою скасував заходи примусового виконання, встановлені 20.05.2020 головним державним виконавцем Відділу Лисенко О.В., оскільки у боржника нібито відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Вказані дії старшого державного виконавця скаржник вважає неправомірними та такими, що порушують права скаржника, оскільки у боржника існує заборгованість зі сплати аліментів. У зв`язку з наведеним, скаржник звернулась до суду із вказаною скаргою.

В своїх запереченнях приватний виконавець вказав, що вимоги скарги є необґрунтованими, а доводи є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вказав, що чинним законодавством України не передбачено виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, виконавче провадження № 59189400 закрито раніше, ніж було винесено ухвалу про скасування заочного рішення у справі № 761/30546/16-ц. Крім того, зазначив, що в разі повернення виконавчого документа стягувачу з вказаних підстав, зняття арешту з майна та коштів боржника чинним не передбачено. Також скаржниця зверталась до Міністерства юстиції України із скаргою на рішення та бездіяльність приватного виконавця Ляпіна Д.В. Однак за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. було надано Довідку від 03.09.2021 про те, що в межах предмету розгляду скарги порушень вимог законодавства виявлено не було. З огляду на зазначене, виконавець вважає, що діяв у межах норм Закону України «Про виконавче провадження» та інших нормативно-правових актів, права скаржниці не порушував.

08.09.2021 ухвалою суду скаргу призначено до розгляду.

12.03.2021 до суду надійшли матеріали виконавчого провадження № 41489415.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримала, просила задовольнити.

Представник боржника у судовому засіданні заперечував проти скарги, просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що з 11.03.2020 у боржника відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_4 . Доказів наявності заборгованості скаржником не надано.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справу повідомлені належним чином.

В силу положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на наведене суд вирішив продовжити розгляд справи за відсутності інших учасників справи.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, представника боржника, дослідивши матеріали скарги, дійшов такого висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення містяться і в ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено в ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - Відділ) перебуває виконавче провадження № 41489415 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/23392/2012, виданого Шевченківським районним судом міста Києва від 08.04.2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2012 та до досягнення повноліття дітьми, постанови № 761/39512/18, виданої 11.03.2020 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 20 270, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

20.05.2020 головним державним виконавцем Відділу Лисенко О.В. було винесено ряд постанов щодо встановлення заходів примусового виконання відносно боржника ОСОБА_3 , оскільки у боржника утворилась заборгованість, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 20.05.2020, за період з 01.01.2013 по 01.04.2019 становить 2 538 629, 00 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме винесено постанови про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Також головним державним виконавцем Відділу Лисенко О.В. було внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників, про що Повідомленням від 20.05.2020 було повідомлено боржника.

09.06.2020 старший державний виконавець Відділу Полісмак О.О. виніс постанову у рамках виконавчого провадження ВП № 41489415, якою скасував заходи примусового виконання та виключив відомості про ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників.

Підставою для прийняття вказаної постанови вказує ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутня заборгованість зі сплати аліментів станом на 09.06.2020.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 20.05.2020, розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з 1 кварталу 2013 року по 2 квартал 2019 року становить 2 538 629, 00 грн.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 09.06.2020 розрахунок заборгованості здійснювався за період з листопада 2019 року по травень 2020 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону, відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 7 ст. 9 Закону, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що при скасуванні заходів примусового виконання та виключення боржника з Єдиного реєстру боржників, виконавець керувався довідкою-розрахунком від 09.06.2020 про відсутність заборгованості у боржника, яка вираховувалась за період з листопада 2019 року по травень 2020 року, в той час, як з довідки-розрахунку від 20.05.2020 розмір заборгованості по сплаті аліментів у боржника за період з 1 кварталу 2013 року по 2 квартал 2019 року становить 2 538 629, 00 грн.

З огляду на зазначене, виконавцем не було взято до уваги весь період наявності заборгованості по сплаті аліментів.

За змістом ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні встановлено обґрунтованість скарги в частині визнання дій виконавця неправомірними та скасування постанови від 09.06.2020 про скасування заходів примусового виконання в рамках виконавчого провадження №41489415, а відтак скарга підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, відповідно до пп. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Крім того, суд під час вирішення питання про обґрунтованість скарги також такими повноваженнями не наділений.

За таких обставин, скарга в частині вимоги скаржника щодо відновлення боржнику заходів примусового виконання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі у виконавчому провадженні № 41489415, є необґрунтованою та такою. Що не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 447 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Шевченківського районну відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича, боржник: ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними; скасування постанови; зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича щодо винесення постанови від 09 червня 2020р. про скасування заходів примусового виконання, в рамках виконавчого провадження №41489415.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмака Олександра Олександровича від 09 червня 2020р. про скасування заходів примусового виконання, в рамках виконавчого провадження №41489415.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 28.12.2021.

Суддя: