25.02.2021 Єдиний унікальний номер 206/1746/20
Провадження № 2/205/957/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Таран К.В.,

представника відповідача Потужньої Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустили проект monobank, в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 06.02.2018 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.02.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Позивач вказує, що, підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку та зобов`язується виконувати його. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач стверджує, що виконав всі взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, надавши можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах договору та в межах кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору належним чином не виконав, в зв`язку з чим у відповідача перед АТ «Універсал Банк», станом на 11 лютого 2020 року, виникла заборгованість у розмірі 43 108 грн. 55 коп. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 06.02.2018 року станом на 11.02.2020 року у розмірі 43 108 грн. 55 коп., яка складається з: 13 972 грн. 14 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 29 136 грн. 41 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також судові витрати.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу № 206/1746/20 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

09 листопада 2020 року до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача ОСОБА_2 по справі, в яких вона зазначає, що матеріалами справи доведена сума заборгованості лиши за тілом кредиту у розмірі 13 972 грн. 14 коп. та просить судові витрати стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку 25 листопада 2020 року направив до суду відповідь на письмові пояснення по справі, яка надійшла до суду 26 листопада 2020 року, в якій просить позовні вимоги задовольнити повністю.

09 листопада 2020 року до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача ОСОБА_2 по справі, в яких вона підтримує раніше подані пояснення від 09 листопада 2020 року.

Представник позивача ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку 11 січня 2021 року направив до суду відповідь на заперечення по справі, яка надійшла до суду 12 січня 2021 року, в якій просить позовні вимоги задовольнити повністю.

20 січня 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 , в якій вона просить долучити до матеріалів справи заяву відповідача ОСОБА_1 в якій він просить задовольнити позов лише в частині заборгованості за фактично наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 11 000 грн., решту суму боргу просить списати в повному обсязі з причин його повної фінансової неплатоспроможності.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні визнала позовні вимоги в частині заборгованість за тілом кредиту у сумі 13 972 грн. 14 коп.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 05 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 06 лютого 2018 року (а. с. 8).

Відповідно до змісту Анкети-заяви, анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Також судом встановлено, що на підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 11 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підтвердження умов кредитування АТ «Універсал Банк» надало суду копію анкети-заяви відповідача ОСОБА_1 до договору про надання банківських послуг (а. с. 8), витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті http://www.universalbank.com.ua/ та/або https://www.monobank.com.ua/ (а. с. 9-23).

Однак відповідач станом на час подання позовної заяви ухиляється від виконання зобов`язань і має перед АТ «Універсал Банк» заборгованість.

Згідно із розрахунком, наданим представником позивача, непогашений відповідачем ОСОБА_1 кредит, станом на 11 лютого 2020 року у розмірі 43 108 грн. 55 коп., що складається з: 13 972 грн. 14 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 29 136 грн. 41 коп. заборгованість за пенею та комісією (а. с. 7).

Судом також встановлено, що на цей час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, а саме: заборгованість за простроченим тілом кредиту та заборгованість за пенею і комісією.

Статтями 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заборгованість за простроченим тілом кредиту, яка станом на 11 лютого 2020 року становить 13 972 грн. 14 коп., підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за пенею та комісією, суд зазначає наступне.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування пені за користування кредитом, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», як невід`ємної частини спірного договору.

Оскільки умови договору приєднання розроблені банком, то вони повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведеними до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови та Тарифи надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих Умов та Правил надання банківських послуг, з якими він ознайомлений.

У відповідності до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Як вбачається із матеріалів справи, в Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 05 лютого 2018 року не зазначена відсоткова ставка, комісія за користування кредитом, а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту, будь-яких інших угод з цього приводу між сторонами, укладено не було.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Отже, суд дійшов висновку, що в цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача http://www.universalbank.com.ua/ та/або https://www.monobank.com.ua/, неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин 05 лютого 2018 року, до моменту звернення до суду із вказаним позовом 23 квітня 2020 року, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», відсутність у Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 05 лютого 2018 року домовленості сторін про сплату пені, надані позивачем витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

При цьому, згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про те, що витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», які міститься в матеріалах зазначеної справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 05 лютого 2018 року, шляхом підписання Анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату пені та комісії за несвоєчасне погашення кредиту, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та комісії за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 29 136 грн. 41 коп. не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Разом із тим, матеріалами справи не спростовано факт отримання відповідачем від позивача кредитної картки та проведення з її застосуванням певних операцій.

Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув використані кредитні кошти, а доказів протилежного суду не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 972 грн. 14 коп. підлягають задоволенню, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 29 136 грн. 41 коп. необхідно відмовити з підстав їх недоведеності.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 681 грн. 29 коп. (13 972 грн. 14 коп.*2102 грн. 00 коп. /43 108 грн. 55 коп.), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за договором від 06.02.2018 року у розмірі 13 972 грн. 14 коп., а також понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 681 грн. 29 коп.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 05 березня 2021 року.

Сторони:

Позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко