Ухвала

29 березня 2021 року

м. Київ

справа № 346/6003/19

провадження № 61-3702ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи - Коломийська міська рада, Державний реєстратор управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради Кіщук Мирослав Петрович, Державний кадастровий реєстратор відділ у м. Коломия Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Шульга-Лабич Ірина Вікторівна, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, товариство з обмеженою відповідальністю «Експерт центр Прикарпаття» про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації, визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 12 грудня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 2794, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Яцком П. П., згідно з яким ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подарували ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0615 га, що за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :20:002:0194. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 , на земельну ділянку площею 0,0615 га, запису про право власності № 34615614, що здійснено на підставі договору дарування земельної ділянки від 12 грудня 2019 року.

Визнано, що частка ОСОБА_1 у праві спільної власності на земельну ділянку, площею земельної ділянки 0.0615 га, кадастровий № :20:002:0194, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що за адресою: АДРЕСА_1 , становить 47/100 частки, виділено її зі спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_1 право власності на вказану земельну ділянку.

Визнано, що частка ОСОБА_1 у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0.0385 га, кадастровий № :20:002:0195, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що за адресою: АДРЕСА_1 , становить 47/100 частки, виділено її зі спільної сумісної власності, визнано за ОСОБА_1 право власності на вказану земельну ділянку.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 05 жовтня 2020 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасовано й ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

06 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 09 березня 2021 року, в якій заявник просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це встановлено законом.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 1 921 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, судове рішення, яке оскаржує заявник, свідчить про існування вимоги майнового характеру (визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права власності) на земельну ділянку, площею земельної ділянки 0.0615 га, кадастровий № :20:002:0194, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що за адресою: АДРЕСА_1 , часткою 47/100.

Заявником сплачено судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 1 тис. грн.

Отже, ураховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду із вимогою майнового характеру, заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимог майнового характеру та доплатити різницю суми судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 січня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян