Справа № 709/278/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2021 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорнобаївської селищної ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Чорнобаївської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входило, зокрема житловий будинок з надвірними спорудами та право на завершення приватизації земельної ділянки, розташованої під ним. Вказану спадщину прийняв син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який відповідно є рідним братом позивача, який 18 березня 2020 року також помер. Позивач прийняли спадщину брата - ОСОБА_3 та оформила право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок. Однак вона позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, оскільки ані батько, ані брат не завершили процедуру її приватизації. Інших спадкоємці відсутні. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні (а.с. 37). Представник відповідача за довіреністю (а.с. 31) надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 30).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач є дочкою ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження від 19 серпня 1971 року (а.с. 16) та копія свідоцтва про укладення шлюбу від

6 липня 1996 року серії НОМЕР_1 , згідно з яким вона набула шлюбне прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 6 квітня 2017 року серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради від

10 березня 2021 року № 195 ОСОБА_2 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; в будинку разом з ним проживали дружина - ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 (а.с. 15).

Відповідно до копії архівного витягу від 11 лютого 2021 року № 41 з рішення Богодухівської сільської ради народних депутатів від 29 вересня 1997 року № 8 вирішено передати у приватну власність безоплатно земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства в тому числі ОСОБА_2 площею 0,30 га (а.с. 11).

Зі змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 2 квітня

2021 року вих. № 98/01-16 (а.с. 32), який надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 24), вбачається, що після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори подані заяви про прийняття спадщини від спадкоємців ОСОБА_3 (а.с. 33 на звороті) і

ОСОБА_1 (а.с. 33), тобто позивача, а також заява про відмову від прийняття спадщини від спадкоємиці ОСОБА_5 (а.с. 34), тобто його дружини; видані свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок на ім`я ОСОБА_3 та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_1 (позивача).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 20 березня 2020 року серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

Зі змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 2 квітня

2021 року вих. № 99/01-16 (а.с. 35), який надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 23), вбачається, що після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори подана заява про прийняття спадщини від спадкоємиці ОСОБА_1 (а.с. 36 на звороті), тобто позивача, та про відмову від прийняття спадщини від спадкоємиці ОСОБА_5 (а.с. 36), тобто його матері; видані свідоцтва про право власності на житловий будинок та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_1 (позивач).

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 жовтня

2020 року ОСОБА_1 (позивач) після смерті брата - ОСОБА_3 успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10) та зареєструвала право власності на нього, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 жовтня 2020 року № 228928675 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , а часом відкриття спадщини після смерті

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 його син -

ОСОБА_3 успадкував житловий будинок, який після смерті останнього успадкувала позивач та оформила право власності на нього. Однак остання не може оформити право власності на земельну ділянку, розташовану під житловим будинком, в порядку спадкування за законом, оскільки вона не була приватизована.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачем, а також на те, що ані ОСОБА_3 , ані

ОСОБА_3 при житті не встигли завершити процедуру приватизації та зареєструвати право власності на земельну ділянку, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право на завершення її приватизації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі рішення Богодухівської сільської ради народних депутатів від

29 вересня 1997 року № 8 передана у приватну власність ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину якого прийняв його син - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай