Справа № 317/31/21
Провадження № 2/317/371/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Московкіної І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області (третя особа: ОСОБА_2 ) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10.06.2009, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у простій письмовій формі та визнати за ним право власності на 4/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що 10.06.2009 між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 4/25 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Договір був оформлений у простій письмовій формі розписки.

ОСОБА_3 отримала за продаж частки домоволодіння грошові кошти у розмірі 150 доларів США.

ОСОБА_3 належало 4/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Українською товарною біржою за реєстраційним номером 000295 від 06.10.97.

Право власності зареєстроване ОП ЗМБТІ за № 2 р № 218 від 15.10.1997.

Позивачу на праві приватної власності належить 4/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2006, посвідченого Карташовою Т.М., приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області в реєстрі за № 5395.

17/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 989 від 05.04.2003, посвідченого Карташовою Т.М., приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області.

Після укладення договору купівлі-продажу позивач почав вільно користуватися вказаною часткою домоволодіння.

05.03.2007 між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0345 га, розташованої на території Малокатеринівської селищної ради, АДРЕСА_1 , посвідчений Карташовою Т.М., приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за № 1216.

Як стало відомо позивачу, ОСОБА_3 померла, спадкоємців не мала.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся з позовом до суду.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити та розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовної заявою згодні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу укладеного в простій письмовій формі від 10.06.2009, ОСОБА_3 отримала за продаж своєї частки будинку АДРЕСА_1 від ОСОБА_1 150 доларів США.

Право власності ОСОБА_3 на 8/25 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено копією договору купівлі-продажу посвідченого 06.10.1997 Українською товарною біржею, що також підтверджується реєстраційним посвідченням від 15.10.1997 ОП ЗМБТІ.

Згідно договору купівлі-продажу від 03.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 5395, ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 4/25 частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14290876 від 18.04.2007.

Як вбачається з технічного паспорту, складеного ОП ЗМБТІ станом на 25.05.2010, власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , є: ОСОБА_3 4/25 частки, ОСОБА_1 4/25 частки, ОСОБА_2 17/25 часток.

Згідно договору купівлі-продажу від 05.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 1216, ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0345 га, розташованої на території Малокатеринівської селищної ради, АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, після померлої ОСОБА_3 , спадкова справа не заводилась.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Стаття 361 ЦК України передбачає, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України. власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області (Запорізька область, Запорізький район, смт. Малокатеринівка, вул. Юності, буд. 24, ) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити у повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10.06.2009, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у простій письмовій формі.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на 4/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Нікітін