РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3014/20

29 березня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Пузирко В. В.

за участі учасників судового розгляду:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Больбіної С. С.,

відповідача ОСОБА_2 (не з`явилася);

представника відповідача - адвоката Остапенко В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 10.07.2019 року на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з 3000 грн. до 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 15.05.2019 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 10.07.2019 року з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що з дня винесення Костопільським районним судом Рівненської області рішення про стягнення аліментів, змінився його сімейний та матеріальний стан. Зокрема, він вдруге уклав шлюб, в якому у нього з дружиною народилась дитина. З народженням другої дитини у новому шлюбі, подальша сплата аліментів у повному розмірі є неможливою, оскільки дитина потребує належного матеріального забезпечення. Зазначив, що його дружина на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому перебуває на його утриманні також. Таким чином, змінилась кількість осіб на його утриманні. Крім того зазначив, що під час призначення аліментів він був зареєстрований як фізична особа - підприємець, мав стабільний заробіток і міг матеріально допомагати та сплачувати встановлений судом розмір аліментів, однак на даний час він припинив свою діяльність і перебуває на обліку у Костопільській районній філії Рівненського обласного центру зайнятості як безробітний. У зв`язку з встановленим на території України карантином він не може влаштуватися на роботу по місцю проживання, а також в інших країнах, оскільки обмежений у виїзді за кордон, адже країна, де він знайшов роботу тимчасово не приймає іноземців. Також зазначив, що має борг в сумі 30000 грн., які позичив на лікування дружини та дитини, а також за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 15.10.2020 року з нього проводиться стягнення на користь відповідачки пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 10756 грн. 74 коп. Враховуючи вищевикладене просив суд позов задовольнити.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

За клопотанням представника позивача - адвоката Больбіної С. С. та відповідно до ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 11.01.2021 року, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До початку судового розгляду справи, а саме 12.01.2021 року представником відповідача - адвокатом Остапенко В. С. на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнав та зазначив, що позивач звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів посилається на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки він повторно одружився і в його сім`ї народилася дитина, а також те, що на даний час він припинив підприємницьку діяльність та перебуває на обліку як безробітний. Однак зміна сімейного стану позивача, а саме його одруження та народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Створюючи нову сім`ю позивач мав передбачити, що витрати на утримання дитини від першого шлюбу та на утримання новоствореної сім`ї можуть збільшитися. Позивач, крім примусового стягнення аліментів, будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надає, не бачиться з нею та не спілкується. Останній раз позивач бачився з дочкою навесні 2020 року. З приводу доводів позивача про те, що його дружина не працює, оскільки народила дитину і перебуває на його утриманні, то слід зазначити, що вона отримала одноразову державну допомогу при народженні дитини, а також отримує щомісячні державні виплати. Крім того, позивач забезпечений житлом, оскільки у його власності наявна земельна ділянка на якій побудовано житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Стосовно боргу позивача в сумі 30000 грн., то дані кошти він отримав у борг від матері дружини, з якою він проживає в одному помешканні. Таким чином у позовній заяві наведено ряд неправдивих тверджень, які не підтверджуються, а в багато в чому і суперечать приєднаним копіям документів, що свідчить про недобросовісність позивача та зловживання ним своїми процесуальними правами. Зазначив, що у зв`язку з обставинами, які склались в Україні, відповідач не може влаштуватись на роботу. Дочка ОСОБА_3 ходить у перший клас і додатково займається плаванням в групі початкової підготовки у ДЮСШ №3. Оплата за навчання дитини плаванням становить 200 грн. у місяць. У зв`язку з дистанційним навчанням дитини виникла необхідність у придбанні для неї ноутбука та смарт - годинника. Крім того, у дитини знизилася гострота зору. Двічі на рік дитина проходить обстеження у лікаря офтальмолога, в зв`язку з чим відповідач несе значні додаткові витрати на придбання окулярів, медичний огляд дитини, лікування та придбання медичних препаратів.

До початку судового розгляду справи, а саме 27.01.2021 року позивачем ОСОБА_1 на адресу суду було подано відповідь на відзив, в якій він зазначив, що матеріальне становище відповідача не погіршилося, а навпаки покращилося, оскільки відповідач перебуває у стосунках з іншим чоловіком, з яким проживає в м. Рівне, де винаймає квартиру. Крім того, у червні 2020 року відповідач відпочивала на морі, а саме на курорті «Коблево». Стосовно інформації про хворобу дитини, то вона є неправдивою, оскільки на прийомі у лікаря, де він був присутній, лікар дала чітку відповідь, що з дитиною все добре і ніякого лікування вона не потребує. А окуляри приписані для використання не на постійній основі, а під час шкільних занять і виконання домашнього завдання. Стосовно ноутбуку, то він був куплений ним ще будучи у шлюбі з відповідачкою, а тому відповідачка ніяких витрат не понесла. Щодо будинку, про який відповідачка зазначає у відзиві, то він не придатний для проживання, потребує капітального ремонту та за рекомендаціями спеціалістів взагалі підлягає знесенню як аварійний. Стосовно боргової розписки, яку відповідач вважає фіктивною, то законодавством України не встановлені обмеження щодо суб`єктів, між якими укладається боргова розписка. Крім того, твердження позивача про те, що він не хоче бачитися з дочкою є хибними, оскільки відповідач сама не дає можливості йому спілкуватися з дитиною, влаштовує скандали у присутності дитини, коли він приходить, забирає телефон, коли він намагається зв`язатися з дитиною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Больбіна С. С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Остапенко В. С. заперечував проти заявлених позовних вимог, покликаючись на підстави, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 02.07.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 15.05.2019 року розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 10.07.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 просив зменшити розмір аліментів з 3000 грн. до 1500 грн., оскільки з дня винесення Костопільським районним судом Рівненської області рішення про стягнення аліментів, змінився його сімейний та матеріальний стан.

Як вбачається з поданого представником відповідача відзиву на позовну заяву, відповідач заперечує стосовно задоволення даного позову, оскільки вважає його необгрунтованим та безпідставним.

Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи 12.03.2020 року позивач повторно уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 12.03.2020 року Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис №26.

Від спільного подружнього життя у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилася дочка ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 06.10.2020 року Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Згідно довідки №931 від 23.10.2020 року, виданої КП «Костопільське будинкоуправління», ОСОБА_6 ніде не працює і у неї відсутня трудова книжка.

З довідки №457 від 13.11.2020 року, виданої Костопільською районної філією Рівненського ОЦС вбачається, що ОСОБА_1 з 09 листопада 2020 року перебуває на обліку в Костопільській районній філії Рівненського ОЦЗ як безробітний.

Крім того, з довідки №264/03-09-31 від 08.02.2021 року, виданої Костопільською районної філією Рівненського ОЦС вбачається, що ОСОБА_1 з 09 листопада 2020 року по 15.11.2020 року перебував на обліку в Костопільській районній філії Рівненського ОЦЗ як безробітний. Виплата допомоги по безробіттю призначена з 09.11.2020 року по 03.11.2021 року. Однак, нарахування та виплата допомоги по безробіттю не проводилась так як застосована санкція на скорочення допомоги по безробіттю з 09.11.2020 року по 06.02.2021 року у зв`язку із звільненням з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин. Припинено реєстрацію безробітного з 16.11.2020 року у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №152360999 від 11.01.2019 року вбачається, що у власності позивача ОСОБА_1 перебуває житловий будинок загальною площею 167,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як на підставу зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він на даний час не працює та не має стабільного заробітку, а також сімейний стан, зокрема, він уклав шлюб, в якому народилась дитина, яка перебуває на його утриманні, а також на його утриманні перебуває дружина, яка ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці. Крім того, у нього наявне боргове зобов"язання в сумі 30000 грн., що підтверджується відповідною борговою розпискою, а також стягнення пені згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 15.10.2020 року за прострочення сплати аліментів в розмірі 10756,74 грн.

В судовому засіданні достовірно встановлено зміну сімейного та матеріального стану позивача, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів.

При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, суд також враховує стан здоров`я дитини, яка має захворювання зору та потребує лікування, що підтверджується довідками, виданими Офтальмонологічним центром ОСОБА_8 .

Стосовно покликань відповідачки про те, що дитина ходить у перший клас і додатково, для фізичного розвитку, займається плаванням в групі початкової підготовки у ДЮСШ №3, в зв`язку з чим потребує додаткових витрат, то суд вважає, що відповідачка вправі звернутися до суду з позовом до позивача про відшкодування додаткових витрат понесених нею на утримання дитини.

Таким чином, судом встановлено, що після прийняття судом рішення у 2019 році про стягнення із позивача аліментів, у нього змінився сімейний та матеріальний стан, а тому, наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів.

Також, суд враховує вимоги ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2021 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1921 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2395 грн.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, суд вважає, що вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відтак, з ОСОБА_1 необхідно стягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1700 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-79, 81, 89, 95, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 141, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 10 липня 2019 року на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3000 (три тисячі) грн. до 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 ), ІПН: НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_2 ), ІПН: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено

02 квітня 2021 року

СуддяЛ. А. Грипіч