Справа № 304/1163/20 Провадження № 2/304/86/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1163/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним, його батьком, по АДРЕСА_1 . Свою позицію мотивував тим, що з 2004 по 2020 рік сторони перебували у шлюбі, від якого у них народилося троє дітей, а саме сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Перечинського районного суду від 18 червня 2020 року у справі № 304/151/20 його з відповідачем шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу сини залишилися проживати разом з ним, а донька - з ОСОБА_2 . Згідно акту обстеження умов їх (його та синів) проживання, наданого службою у справах дітей Перечинської ОТГ, по АДРЕСА_1 створено всі належні умови, необхідні для повноцінного виховання та розвитку дітей. Він працює на посаді вчителя фізичної культури в Перечинській ЗОШ-інтернаті І-ІІ ступенів вже понад 20 років, за місцем роботи характеризується позитивно, має можливість забезпечувати дітей всім необхідним. У той же час, відповідач має іншого чоловіка, з яким та донькою проживає в м. Ужгород. Як вважають діти, мама стала приділяти їм менше уваги, матеріально та морально їх не підтримує, не цікавиться їхнім життям та навчанням, хоча він їй у цьому не перешкоджає. Син ОСОБА_4 на час звернення до суду має 16 років, зарахований на навчання до Відокремленого структурного підрозділу «Івано-Франківський фаховий коледж фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України»; ОСОБА_5 (12 років) проживає разом з ним та навчається у 6-А класі Перечинського ліцею Перечинської міської ради. Обоє хлопців характеризуються навчальними закладами лише з позитивної сторони, беруть активну участь у житті таких закладів і приділяють належну увагу навчанню. Враховуючи вищенаведене та те, що малолітній ОСОБА_5 має більшу прихильність до нього, а з мамою не хоче спілкуватися навіть у телефонному режимі, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Перечинського районного суду від 25 вересня 2020 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини; залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

У підготовче судове засідання представник Органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області як третьої особи не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти залишення дитини разом з батьком не заперечив. Крім цього, надав висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, затверджений рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради № 42 від 25 березня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 24 липня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського райуправління юстиції Закарпатської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , було зареєстровано шлюб, який рішенням Перечинського районного суду від 18 червня 2020 року розірвано (а. с. 3-8).

Також встановлено, що від вказаного шлюбу у сторін народилося троє дітей - сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 6-14).

Крім цього встановлено, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають разом з батьком ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності сторонам. У вказаній квартирі створено всі належні умови, необхідні для повноцінного виховання та розвитку дітей, тоді як мама ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_9 близько півроку проживають окремо, а саме в м. Ужгород. Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05 травня 2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18823741 від 15 травня 2008 року, довідкою про склад сім`ї № 1167 від 03 вересня 2020 року та актом обстеження комісією Перечинської міської ради Закарпатської області умов проживання від 05 серпня 2020 року (а. с. 20, 21-22, 23-24).

Як вбачається з позовної заяви, між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 .

Так, нормами чинного цивільного законодавства, зокрема главою 4 підрозділу 1 розділу 2 ЦК України, визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років є малолітньою особою (ст. 31 ЦК України), а фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років є неповнолітньою особою (ст. 32 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. (ч. 4 ст. 29 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (ч. 3 ст. 29 ЦК України).

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України).

Вказані норми кореспондуються із нормами СК України, викладеними в ст. 160 цього Кодексу, зокрема відповідно до ч. 2, 3 цієї норми місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

При цьому, статтею 161 СК України визначено порядок вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Як вбачається з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Встановлено, що ОСОБА_1 має самостійний дохід - працює на посаді вчителя фізичної культури в Перечинській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради. Його загальний стаж педагогічної діяльності складає 21 рік. За період роботи на вказаній посаді зарекомендував себе з позитивної сторони як відповідальний, ініціативний педагог, який постійно вдосконалює свій професійний рівень, дотримується педагогічної етики, поважає гідність дітей, користується авторитетом серед колег та учнів (а. с. 15, 19).

З висновку органу опіки та піклування Перечинської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету № 42 від 25 березня 2021 року вбачається, що уповноважений орган вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою його місця проживання, а саме по АДРЕСА_1 . Зазначений висновок був зроблений за відсутності відповідача ОСОБА_2 , оскільки така подала заяву, в якій просила розглянути вказане питання без її участі та визначити місце проживання сина ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 (а. с. 58-59).

Таким чином, оскільки малолітній ОСОБА_3 на момент ухвалення рішення не досяг чотирнадцятирічного віку, проживає із своїм батьком, позивачем ОСОБА_1 , який просить визначити місце проживання сина із ним, проти чого не заперечує відповідач та вважає за доцільним орган опіки та піклування, тому позовна заява може бути задоволена судом.

Крім цього встановлено, що відповідно до квитанції № 0.0..1 від 18 вересня 2020 року позивачем сплачено 840,80 грн. судового збору (а. с. 25).

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, ОСОБА_1 з державного бюджету слід повернути 420,40 грн. (840,80 грн. х 50%), а інші 50% судового збору стягнути на його користь з ОСОБА_2 , що відповідає положенням ст. 141, 142 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161 СК України, ст. 29, 31, 32 ЦК України, ст. 12, 13, 76-83, 141, 142, 206 ч. 4, 258-259, 265, п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, № 16) про визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ).

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 18 вересня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.