Справа № 201/160/21
Провадження № 2/201/1215/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 березня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Мілової Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2021р. ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів (а.с. 1 - 4).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 15.01.2021р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 19).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2014р. по справі № 201/7995/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття, починаючи стягнення з 17 червня 2014 року.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання. 28.10.2014р. державним виконавцем Криничанського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45246176.

Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по сплаті аліментів, у зв`язку з чим, за період з червня 2014 року по 31 грудня 2020 рік виникла заборгованість в розмірі 87 835,89 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком державного виконавця.

На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача на її користь неустойку у виді пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 87 835,89 грн.

12.03.2021р. ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 30).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 15.02.2021р. та на 12.03.2021р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою, наданою Відділом обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 25).

Відповідно до даних відстеження на офіційному сайті АТ «Укрпошта» відповідачем особисто 11.03.2021р. отримано судову повістку на 12.03.2021р. (а.с. 27 - 28).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_2 (а.с. 10).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2014р. стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері цієї дитини ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, починаючи стягнення з 17 червня 2014 року (а.с. 12 - 16).

30.07.2014р. на виконання рішення суду видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , який пред`явлений до примусового виконання (а.с. 11).

28.10.2014р. постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Криничанського РУЮ Маринича Л.В. відкрито виконавче провадження ВП № 45246176 на виконання виконавчого листа № 2/201/2118 (а.с. 7).

Відповідно до довідки, виданої державним виконавцем Криничанського районного ВДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Понятих О.М., заборгованість по аліментам ОСОБА_2 за період з 17.06.2014р. по 31.12.2020р. станом на 01.01.2021р. становить 87 835,89 грн. (а.с. 8 - 9).

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, із метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до частини 2 статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з контексту вищенаведених норм права, можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Такий висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині 4 статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує висновок про підвищений захист прав дитини.

В статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Сама такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Отже, з огляду на вищезазначене, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на день ухвалення судом рішення становить:

- за червень 2014 року (з 17 червня 2014 року) неустойка (пеня) становить 10070,26 грн. (421,35 грн. сума заборгованості х 1% х 2390 дні прострочення);

- за липень 2014 року неустойка (пеня) становить 15807,29 грн. (665,29 грн. х 1% х 2376 днів прострочення);

- за серпень 2014 року неустойка (пеня) становить 15601,05 грн. (665,29 грн. х 1% х 2345 днів прострочення);

- за вересень 2014 року неустойка (пеня) становить 15394,81 грн. (665,29 грн. х 1% х 2314 днів прострочення);

- за жовтень 2014 року неустойка (пеня) становить 15195,22 грн. (665,29 грн. х 1% х 2284 днів прострочення);

- за листопад 2014 року неустойка (пеня) становить 14988,98 грн. (665,29 грн. х 1% х 2253 днів прострочення);

- за грудень 2014 року неустойка (пеня) становить 14789,39 грн. (665,29 грн. х 1% х 2223 днів прострочення).

Всього за 2014 рік сума заборгованості по сплаті аліментів складає 4413,09 грн., сума неустойки (пені) становить 101 847,00 грн.

- за січень 2015 року неустойка (пеня) становить 14182,89 грн. (647,03 грн. х 1% х 2192 днів прострочення);

- за лютий 2015 року неустойка (пеня) становить 13982,31 грн. (647,03 грн. х 1% х 2161 днів прострочення);

- за березень 2015 року неустойка (пеня) становить 13801,14 грн. (647,03 грн. х 1% х 2133 днів прострочення);

- за квітня 2015 року неустойка (пеня) становить 13600,57 грн. (647,03 грн. х 1% х 2102 днів прострочення);

- за травень 2015 року неустойка (пеня) становить 13406,46 грн. (647,03 грн. х 1% х 2072 днів прострочення);

- за червень 2015 року неустойка (пеня) становить 13205,88 грн. (647,03 грн. х 1% х 2041 днів прострочення);

- за липень 2015 року неустойка (пеня) становить 13011,77 грн. (647,03 грн. х 1% х 2011 днів прострочення);

- за серпень 2015 року неустойка (пеня) становить 12911,19 грн. (647,03 грн. х 1% х 1980 днів прострочення);

- за вересень 2015 року неустойка (пеня) становить 12610,61 грн. (647,03 грн. х 1% х 1949 днів прострочення);

- за жовтень 2015 року неустойка (пеня) становить 12416,50 грн. (647,03 грн. х 1% х 1919 днів прострочення);

- за листопад 2015 року неустойка (пеня) становить 12215,92 грн. (647,03 грн. х 1% х 1888 днів прострочення);

- за грудень 2015 року неустойка (пеня) становить 12021,81 грн. (647,03 грн. х 1% х 1858 днів прострочення).

Всього за 2015 рік сума заборгованості по сплаті аліментів складає 7764,36 грн., сума неустойки (пені) становить 157367,05 грн.

Всього за 2016 рік сума заборгованості по сплаті аліментів складає 9941,64 грн., сума неустойки (пені) становить 164998,03 грн.

Всього за 2017 рік сума заборгованості по сплаті аліментів складає 10343,32 грн., сума неустойки (пені) становить 133495,76 грн.

Всього за 2018 рік сума заборгованості по сплаті аліментів складає 11453,50 грн., сума неустойки (пені) становить 106160,61 грн.

Всього за 2019 рік сума заборгованості по сплаті аліментів складає 21336,00 грн., сума неустойки (пені) становить 120441,72 грн.

Всього за 2020 рік сума заборгованості по сплаті аліментів складає 22584,00 грн., сума неустойки (пені) становить 44866,88 грн.

Суд вважає за недоцільне зазначати повний помісячний розрахунок заборгованості, після 2015 року, оскільки загальна сума неустойки (пені) перевищила граничний розмір, який може бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ухилявся від сплати аліментів.

Згідно із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідач не обґрунтовує несплату аліментів скрутним матеріальним становищем (несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо) тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності як платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені).

Відповідно до розрахунку суду, сума пені за період прострочення з 17 червня 2014 року по 31 грудня 2020 року перевищує 100% заборгованості по аліментам, а тому до стягнення підлягає пеня за прострочення виплати аліментів у розмірі 87 835,89 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2021 рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матері дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неустойку у виді пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 87 835,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 22 березня 2021 року.

Суддя Наумова О.С.