Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/279/21
Провадження № 2/209/526/21
"02" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.,
при секретарі Золотих Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Короткий зміст позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації фізичних осіб; визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації фізичних осіб.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач по справі, ОСОБА_3 , є її, ОСОБА_5 , колишнім чоловіком. У зареєстрованому шлюбі вони перебували з 18 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на теперішній час є неповнолітнім, тому в його інтересах до суду звертається вона. Відповідач ОСОБА_4 є вітчимом ОСОБА_3 . Десь за рік до реєстрації шлюбу, з осені 2002 року вони з ОСОБА_3 фактично створили сім`ю та стали проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка була отримана батьками чоловіка на склад сім`ї із 5-х осіб, в тому числі і на ОСОБА_3 , згідно рішення Баглійського РВК № 478 від 13 грудня 1985 року. Складається квартира із 4 ізольованих кімнат, житловою площею 50,59 кв.м., загальною площею 78,8 кв.м. Відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_4 . Належить квартира до комунального житлового фонду міста. Після реєстрації шлюбу, вони з ОСОБА_3 залишились в квартирі, яка була єдиним постійним місцем проживання їхньої сім`ї. Зареєстрованими в квартирі по АДРЕСА_1 є чоловік, його вітчим та, після народження у ниж сина ОСОБА_7 , дитина також була зареєстрованою в квартирі, вона залишилась бути зареєстрованою за адресою місця проживання її батьків, хоча фактично проживала в спірній квартирі. 01 серпня 2006 року шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано. Причиною розірвання шлюбу стала протиправна поведінка ОСОБА_3 , зловживання спиртними напоями, застосування фізичного насилля в сім`ї. На той час мати та вітчим чоловіка в квартирі не проживали, так як ще в 2003 році виїхали до Росії, де постійно проживають з моменту виїзду. Якщо до 2010 року ОСОБА_4 періодично приїздив в Україну та незначний час перебував у спірній квартирі, то з 2010 року він взагалі не приїздить до України. Їй відомо, що він уродженець Російської Федерації, має російське громадянство та постійне місце проживання із дружиною в Москві. У 2015 році до батьків у Москву виїхав і її колишній чоловік ОСОБА_3 , при цьому він забрав всі свої особисті речі та документи. Рішенням Дніпровського суду від 17.04.2006 року з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина, але так як аліменти ним не виплачувались і на теперішній час заборгованість по аліментам складає 173884,57 грн., то вона звернулась до Дніпровського РВ поліції із заявою про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. При перевірці по базі ЦП «Аркан» було встановлено, що до 19 жовтня 2020 року, державний кордон він не перетинав, до України не повертався. З моменту виїзду за межі України, відповідачі не проживають в квартирі ні постійно, ні періодично, не цікавляться квартирою, не підтримують її в належному санітарно-технічному стані, не оплачують комунальні платежі, але вони залишаються бути зареєстрованим в квартирі і в добровільному порядку не вирішили питання про зняття з реєстраційного обліку. Виїзд відповідачів за межі України на постійне місце проживання до Російської Федерації було добровільним, ніяких перешкод у користування житловим приміщенням вони не мали. Залишення ними квартири, зняття із себе повноважень по оплаті комунальних послуг було свідомим особистим рішенням, при цьому вони усвідомлювали, що іншого місця проживання у нас із сином немає і розуміли, що всі комунальні платежі, в тому числі і ті, які нараховуються на них, як зареєстрованих в квартирі, будуть покладатись на неї одну, і будуть для неї непосильними. В теперішній час по квартирі зростають борги по комунальним підприємствам, надходять досудові попередження та колекторські погрози. Вона має дуже скромні матеріальні можливості, зараз перебуває на обліку як безробітна в Кам`янському Центрі зайнятості, робить часткові проплати, але не має грошових коштів на оплату комунальних платежів за не проживаючих багато років в квартирі відповідачів, в той же час, хвилюється за майбутнє 16-річного сина, який є інвалідом з дитинства, якому пред`явлена буде при досягненні повноліття значна сума заборгованості і він може бути за борги позбавлений єдиного постійного місця проживання. Зараз вона не може оформити житлово-комунальну субсидію, отримати інші житлові пільги, діючи в інтересах сина, захищаючи його права. Вважає, що вона, як законний представник, може вирішувати питання про визнання непроживаючих в квартирі по 5-10 років осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Процесуальні дії у справі.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.32)
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
02 квітня 2021 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача Кущ Л.О. в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористалися та не повідомили суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подали.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 18 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного суправління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області зареєстровано шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , актовий запис № 814.(а.с.12)
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.(а.с.8)
01 серпня 2006 року Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , актовий запис № 237.(а.с.12-зворотня)
У 1985 році квартира за адресою: АДРЕСА_2 ) була виділена у користування ОСОБА_4 та п`яти членам сім`ї. Рішенням Баглійського РВК № 478 від 13 грудня 1985 року ОСОБА_4 визначений як відповідальний квартиронаймач зазначеної квартири. Складається квартира із 4 ізольованих кімнат, житловою площею 50,59 кв.м., загальною площею 78,8 кв.м., що підтверджується копією особового рахунку (а.с.19).
24 вересня 2016 року Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного зареєстровано шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , актовий запис № 377.(а.с.13)
Згідно довідки про склад сім`ї №001064894 в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_4 -квартиронаймач, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_2 - онук.(а.с.14)
Відповідно до акту про непроживання від 23.11.2020 року складеного ОСББ "Єдність" вбачається, що ОСОБА_3 не мешкає у квартирі АДРЕСА_3 з 2015 року по теперішній час.(а.с.15)
Відповідно до акту про непроживання від 23.11.2020 року складеного ОСББ "Єдність" вбачається, що ОСОБА_4 не мешкає у квартирі АДРЕСА_3 з 2010 року по теперішній час.(а.с.16)
Відповідно до довідки на адвокатський запит від 21.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до правління ОСББ не звертався з чинимих перешкоджань користування квартирою з 2018 року та по теперішній час.(а.с.17)
Відповідно до довідки на адвокатський запит від 21.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до правління ОСББ не звертався з чинимих перешкоджань користування квартирою з 2018 року та по теперішній час.(а.с.18)
Згідно відповіді на адвокатський запит від 23.11.2020 року від Дніпровського відділення поліції КВП ГУНП МВС України в Дніпропетровській області також вбачається, що з приводу перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не зверталися.(а.с.19)
Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і врегульовані ст.ст. 71, 72 ЖК України.
Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої та частиною четвертою ст. 71 цього кодексу.
Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом.
Поважності причин відсутності відповідачів в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , не встановлено.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, оскільки відповідачі понад тривалого часу без поважних причин відсутні і не проживають в квартирі, є такими, що втратили право користування даним житлом.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідачів судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71-72, 163 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації фізичних осіб.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в органах державної реєстрації фізичних осіб.
Судові витрати залишити за рахунок позивача.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Повний текст рішення складений 02.04.2021 року.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська О.О. Лобарчук