Справа № 457/1361/20
провадження №2/457/96/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 18 листопада 2000 року між сторонами укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початку сімейного життя у неї з відповідачем були хороші взаємини, однак відповідач почав зловживати алкоголем, поступово їхні стосунки переросли у конфлікти і сварки. Вона проживає разом з дітьми у м. Трускавець, а відповідач повернувся жити до своїх батьків у Сарненський район Рівненської області. Він працює на неофіційних роботах, інколи приїжджає провідати молодшого сина, однак кожен приїзд супроводжується скандалами. У них різні цінності та життєві пріоритети. Вони припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, тому що це суперечить їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 18 листопада 2000 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Трускавецької міської ради Львівської області, актовий запис № 144, що стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , виданим 18 листопада 2000 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 12 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції (який на даний час є повнолітнім), та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 14 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області.

З позовної заяви встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам позивачки. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути понесені позивачкою судові витрати та стягнути з відповідача 840 грн. 80 коп. сплаченого ОСОБА_1 судового збору при подачі позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110-112 СК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 18 листопада 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Трускавецької міської ради Львівської області, актовий запис № 144.

Стягнути з ОСОБА_2 840 грн. 80 коп. судового збору на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: В. І. Марчук