_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8562/21
Провадження № 2-з/947/469/21
УХВАЛА

про відмову забезпечення позову

05.04.2021 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому позивач просить визнати незаконними та скасувати накази директора філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд АТ «Українська залізниця» О.С. Стратійчука за №2/Д від 05.02.2021 року та №7/Д від 09.03.2021року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказів директора філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» О.С. Стратійчука за №2/Д від 05.02.2021 року та №7/Д від 09.03.2021року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що оскаржені накази суперечать вимогам чинного законодавства і прийняті з метою отримання формальної підстави для його звільнення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.04.2021 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч.1ст.153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ст.ст.149,150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності суд враховує, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії наказів про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Згідно з вказаною постановою метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Однак, матеріали справи таких відомостей не містять. Саме по собі лише припущення заявника про те, що накази прийняті з метою отримання у подальшому формальної підстави для його звільнення, не свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд не має права наперед давати оцінку доказів, доданих до позову, в тому числі документів.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову призведе до фактичного вирішення даного спору по суті справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказів щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4,12,149-153,157, 258-261, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказів директора філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» О.С. Стратійчука за №2/Д від 05.02.2021 року та №7/Д від 09.03.2021року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.04.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.