Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.,

секретар судового засідання Чуча С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Територіальної громади в особі Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року до Василівського районного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , Терторіальної громада в особі Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, з вимогою визнати за нею право власності на Ѕ частку нерухомого майна, а саме, на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . В позовній заяві позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла мати позивачки ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 , залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою, АДРЕСА_1 . Згідно рішення Василівської районної ради народних депутатів №196 від 17.10.1990 року, право власності на зазначений будинок визначено за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачка по справі є спадкоємцем першої черги за законом, спадкового майна яке залишилося після смерті її матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріуса Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області (за місцем відкриття спадщини), із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері. Крім ОСОБА_1 по справі є інші спадкоємці за законом спадкового майна яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , це відповідач - 1 по справі ОСОБА_3 , яка доводиться позивачці рідною сестрою, а померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , рідною донькою. Після звернення із заявою до нотаріуса Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , нотаріус відмовив їй видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, мотивуючи відмову тим, що ОСОБА_1 не надала оригінали документів які б посвідчували право власності та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

До початку розгляду справи по суті до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_2 із зустрічним позовом до до ОСОБА_1 , у якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ціна позову складає 50198 грн. 50 коп..У зустрічній позовній заяві зазначено, що з вищевказаними позовними вимогами ОСОБА_2 погоджується та не заперечує щодо визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку за її сестрою ОСОБА_1 , але також бажає оформити належну їй за законом 1/2 частку спадщини після померлої матері ОСОБА_4 . ОСОБА_5 та її сестра ОСОБА_6 є єдиними спадкоємцями за законом після смерті їх матері ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 , залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері ОСОБА_2 своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом померлої матері та 08.08.2019 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що не було подано документу, що посвідчує право власності та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя мати не отримала свідоцтва про право власності на вищевказаний будинок. Згідно архівного витягу Державного архіву Запорізької області №01-32/с-2854 від 02.12.2019 року надано копію рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів Запорізької області від 17.10.1990 р. за № 196 про реєстрацію житлового фонду та додаток до нього, в якому вбачається, що вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_1 обліковувався за ОСОБА_4 і саме за нею визнавалося право власності на підставі вищевказаного рішення про реєстрацію житлового фонду. Згідно листа - роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження. Призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 25 січня 2021 року витребувано спадкову справу та закрито підготовче провадження по справі, призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити його, не заперечує проти задоволення зустрічного позову.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Калашник М.П. в судове засідання не заявилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення первісного позову та підтримують зустрічний позов у повному обсязі.

Представник відповідача Територіальної громада в особі Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти рішення суду заперечувати не будуть.

Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки за первісним позовом та відповідачки за первісним позовом ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07 грудня 2015 року.

Родинні відносини ОСОБА_1 та спадкодавця підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки за первісним позовом №ЯК №163574 від 07 лютого 1954 року, де в графі мати записано ОСОБА_4 , довідкою виданою відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції №17 від 10.02.2009 року, де вказано про зміну прізвища після реєстрації шлюбу 26 серпня 1978 року з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 27 жовтня 1990 року, де вказано про зміну прізвища після укладення шлюбу з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Родинні відносини ОСОБА_3 та спадкодавця підтверджуються свідоцтвом про народження відповідачки за первісним позовом серії НОМЕР_3 від 10 грудня 2015 року, де в графі мати записано ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд які знаходяться за адресою, АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є єдиними спадкоємцями за законом після смерті своєї матері.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки №577 від 31.08.2020 року, на день смерті ОСОБА_4 вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 1961 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 була зареєстрована разом із спадкодавцем за вказаною адресою.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

У встановлений законом термін позивачка та відповідачка за первісним позовом, як спадкоємці за законом, своєчасно звернулися до нотаріальної контори, в зв`язку з чим 20 січня 2016 року було заведено спадкову справу №6/2016.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

01 жовтня 2019 року постановою державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області №362/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , адже документи що посвідчують право власності на будинок та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не були надані, тому вчинити нотаріальну дію неможливо.

22 вересня 2020 року постановою державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області №439/02-31 ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , адже документи що посвідчують право власності на будинок та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не були надані, тому вчинити нотаріальну дію неможливо.

За життя ОСОБА_4 не отримала свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок.

Згідно рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів Запорізької області від 17 жовтня 1990 року за № 196 про реєстрацію житлового фонду та додаток до нього, в якому вбачається, що вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_1 обліковувався за ОСОБА_4 і саме за нею визнавалося право власності на підставі вищевказаного рішення про реєстрацію житлового фонду.

Відповідно до технічного паспорту на вищевказаний спадковий житловий будинок АДРЕСА_1 , вартість якого, згідно витягу зі звіту про незалежну оцінку житлового будинку станом на 03 грудня 2019 року складає - 100397,00 грн.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом про визнання права власності на вказаний житловий будинок по Ѕ частки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку нерухомого майна, а саме, на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 01 квітня 2021 року.

Суддя М.А. Носик