Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 312/56/21

провадження № 2-о/312/4/2021

30 березня 2021 року селище Велика Білозерка

Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

при секретарі Юхник С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: державний нотаріус Енергодарської державної нотаріальної контори Запорізької області Жебелюк Вікторія Андріївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 9,54 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 0,38 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Оскільки заявник постійно проживав разом зі своєю матір`ю до дня її смерті, то він вважав, що прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.12.2020 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав ненадання заявником доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дана обставина перешкоджає заявнику реалізувати його права на спадкування після померлої матері. Факт постійного проживання заявника разом із своєю матір`ю на день її смерті підтверджуються відповідними довідками Великобілозерської сільської ради Запорізької області.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 і його представник Чуміліна Ю.Є., яка діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 104675 від 03.03.2021 року (а.с.4), не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, при цьому надали до канцелярії суду заяви, які містять прохання розглядати справу без їх участі. При цьому заяву підтримують в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.24-26).

Заінтересована особа державний нотаріус Енергодарської державної нотаріальної контори Запорізької області Жебелюк В.А. в судове засідання також не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому не заперечує проти задоволення заяви (а.с.27).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03.05.2012 року Червоною сільською радою Великобілозерського району Запорізької області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в віці 72 років, актовий запис № 10 (а.с.7).

Правова норма ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.07.1964 року Червоним сель ЗАГС Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записана ОСОБА_3 (а.с.8).

Частиною 1 статті 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За правилами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, після померлої матері ОСОБА_3 .

Правові норми ст.ст. 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі матеріалів справи судовм встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , входять: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,38 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області та земельна ділянка площею 9,54 га для ведення товарного сіільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовцій особі відповідного органу самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом Постанови державного нотаріуса Енергодарської державної нотаріальної контори Запорізької області від 29.12.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , з причини неприйняття ним спадщини в шестимісячний строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, та не надання доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.13).

Згідно п. 3.15 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (далі Порядок), якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 3.21, 3.22 глави 10 розділу II вказаного Порядку спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи, згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом довідок Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області № 1948 від 16.10.2020 року та № 412 від 03.02.2021 року, померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована і проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 03.05.2012 року разом з нею постійно проживав без реєстрації син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14-15).

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

На підставі викладеного, необхідно дійти до висновку, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 1 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Такі правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року по справі № 484/747/17.

За змістом п.5) ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Правова норма ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які викладені в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 постійно, без реєстрації проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи, що встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реалізації його права на спадкування, приймаючи до уваги, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог заявника та необхідність встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 76, 80, 89, 263-265, 268, 273, 315, 319, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) в особі представника ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), заінтересована особа: державний нотаріус Енергодарської державної нотаріальної контори Запорізької області Жебелюк Вікторія Андріївна (місцезнаходження: 71502, Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Українська, будинок № 17), про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.О. Яцун