Справа № 598/313/17
провадження № 2/598/8/2021
РІШЕННЯ

іменем України

"23" березня 2021 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :

головуючого судді Олещука Б.Т.

з участю секретаря Демчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Оберіг Богдана»,-

встановив:

До суду звернулось сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» з позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 07.03.2017, до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного 09 червня 2006 року між сторонами у справі, щодо оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,27 га (рілля), кадастровий номер :01:002:0239, належного ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №021361 від 12 травня 2006 року, який зареєстровано Збаразьким відділом Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 грудня 2006 року за №90.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 червня 2006 року між СТзОВ «Калина-2002» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. Зазначеним договором передбачено, що орендар має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий термін. Тому позивач, більш як за місяць до спливу строку його дії, тобто 11 квітня 2016 року направив відповідачу лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення вищевказаного договору оренди землі) з проектом додаткової угоди. 22 квітня 2016 року вищезазначені документи отримано орендодавцем. Однак, відповідач, у визначений законом строк, а саме протягом місяця з моменту отримання проекту додаткової угоди, так і не направила жодної відповіді на листи-повідомлення СТзОВ «Калина-2002» та жодним іншим чином не повідомила позивача про прийняте ним рішення щодо поновлення договору оренди землі. В зв`язку з чим позивач просить суд винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги та визнати поновленим вищевказаний договір оренди земельної ділянки.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

10 березня 2017 року ухвалою Збаразького районного суду дану позовну заяву залишено без руху і позивачу надано строк десять днів з дня отримання ним даної ухвали суду, для виправлення недоліків, які позивачем виправлені 24.03.2017 (а.с.14, 16-17).

04 квітня 2017 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі (а.с.21).

05 жовтня 2017 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на позовну заяву в якому вона просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повній мірі, посилаючись на те, що позивачем було порушено істотну умову п.17 договору оренди землі від 09.06.2006, а саме не погіршувати стану земель та не понижувати родючості ґрунту. Проте після закінчення терміну дії договору оренди землі належна відповідачу земельна ділянка позивачем не оброблялась, всі необхідні агротехнічні заходи, передбачені для обробітку земельної ділянки не здійснювались. Підтвердженням даного факту є те, що восени 2016 року відповідач змушений був власними силами і за власний рахунок здійснити обробіток земельної ділянки, що підтверджується комісійно складеним актом за участю представників Колодненської сільської об`єднаної територіальної громади Збаразького району Тернопільської області від 25.10.2016 про те, що земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0239 обробляється власником земельної ділянки ОСОБА_1 самостійно. Також зазначає, що орендар орендував суміжні земельні ділянки, які є єдиним масивом і на момент укладення оспорюваного договору оренди межі спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені не були. Також на момент подання позовної заяви відповідач не мав укладеного жодного договору оренди землі із новим орендарем, а обробляв виділену земельну ділянку самостійно, тобто використовував об`єкт оренди для власних потреб (а.с.50-54).

02 лютого 2018 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення до заперечення на позовну заяву в яких зазначає, що наданий позивачем договір надання послуг по виконанню сільськогосподарських робіт №22-04 від 03.04.2017 не може бути належним доказом, так як зазначена в даному договорі кількість гектарів не підтверджує використання саме оспорюваної земельної ділянки, тим більш, що окремі види робіт виконуються неодноразово або можуть виконуватися не на всій орендованій земельній ділянці (а.с.96).

07 березня 2018 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.100).

07 березня 2018 року в судовому засіданні представник позивача СТзОВ «Калина-2002» Щербатюк О.Д. подав клопотання про продовження розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання (а.с.101-102).

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 березня 2018 року ухвалено продовжити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження передбаченого Цивільним процесуальним кодексом України в новій редакції від 03 жовтня 2017 року, зі стадії підготовчого провадження (а.с.104).

07 березня 2018 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача СТОВ «Калина-2002» Щербатюка О.Д., в якій він просить залучити фермерське господарство «ОБЕРІГ БОГДАНА» до участі в справі №598/305/17 за позовною заявою СТОВ «Калина-2002» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача (а.с.107-111).

17 квітня 2019 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.02.2019р. про припинення права оренди земельної ділянки (а.с.155-156).

Ухвалою Збаразького районного суду від 17 квітня 2019 року залучено до участі в даній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Оберіг Богдана» (а.с.158).

28.05.2019 проведено підготовче судове, вирішено клопотання сторін і ухвалою суду справу призначено до розгляду.

В судове засідання представник позивача СТзОВ «Калина-2002» Щербатюк О.Р. не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшло клопотання, в якому він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з невідомих суду причин. Відповідач не подала до суду відзиву.

22 березня 2021 року ухвалою Збаразького районного суду постановлено проводити заочний розгляд у даній цивільній справі.

Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 , згідно державного акту серії ЯГ №021361 від 12.05.2006 виданого Збаразькою державною районною адміністрацією Тернопільської області, на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,27 га, кадастровий номер :01:0020239, яка розташована на території Колодненської сільської ради Збаразького району Тернопільської області (а.с.9).

09.06.2006 між СТЗОВ «Калина-2002» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 передала в оренду позивачу належну їй земельну ділянку площею 2,27 га строком на 10 років. Даний договір зареєстрований у Збаразькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2006 за №90. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією договору оренди землі від 09.06.2006 (а.с.7-8).

До закінчення строку дії вищезазначеного договору оренди землі позивач, а саме 11 квітня 2016 року, з метою скористатись своїм переважним правом щодо поновлення такого, направив відповідачу лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди, до якого було додано проект додаткової угоди від 11 квітня 2016 року. Дані документи відповідач отримав 22 квітня 2016 року. Вказані обставини знайшли своє підтвердження копією листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі від 11.04.2016 (а.с.10), копією додаткової угоди від 11.04.2016 до договору оренди землі від 09.06.2016 (а.с.11), копією опису вкладення у рекомендоване поштове відправлення (а.с.12), копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №174 та фіксального чеку (а.с.12).

Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Так, у частинах першій - п`ятій статті 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору на укладення договору найму на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає можливість поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та немає заперечень наймодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Статття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами другою-п`ятою цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правові висновки щодо підстав поновлення договору оренди земельної ділянки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц (провадження №14-65цс18), від 05 червня 2019 року у справі №709/433/17-ц (провадження №14-169цс19)

А також у аналогічній справі №598/308/17 (провадження №61-32090св18) постанова Верховного Суду від 22 липня 2019 року.

Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, позивач посилався на невизнання орендодавцем його переважного права, передбаченого статтею 33 Закону України «Про оренду землі», що призвело до порушення його права на поновлення договору оренди земельної ділянки, якою він користується.

Згідно із положеннями статті 57 ЦПК України, в редакції з 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, в редакції з 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

Разом з тим, як передбачено ст.4 ЦПК України, в новій редакції з 15 грудня 2017 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України, в новій редакції з 15 грудня 2017 року).

Стаття ст.12 ЦПК України, в новій редакції з 15 грудня 2017 року, передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, в новій редакції з 15 грудня 2017 року, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, в новій редакції з 15 грудня 2017 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України, в новій редакції з 15 грудня 2017 року). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України, в новій редакції з 15 грудня 2017 року).

Відповідно до ст.89 ЦПК України, в новій редакції з 15 грудня 2017 року, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, судом встановлено наявність підстав, передбачених законом, для поновлення спірного договору оренди, оскільки до закінчення строку дії договору орендар повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди. Відповідач не заперечив проти поновлення договору оренди на новий строк. Позивач продовжив користуватись наданою йому земельною ділянкою. Орендодавець не надав належних доказів письмового повідомлення орендаря про необхідність вчинення додаткових дій, необхідних для поновлення договору оренди.

Судом установлено, що орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди. Протилежного відповідачем не доведено, оскільки із відповідними вимогами про неналежне використання орендованої земельної ділянки відповідач до позивача не звертався.

Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами направлення орендодавцю ОСОБА_1 орендарем СТзОВ «Калина-2002» листа-повідомлення про намір про продовження договору оренди з проектом додаткової угоди, відсутність відповіді орендодавця на лист-повідомлення орендаря щодо поновлення договору оренди землі. Також суд враховує відсутність належних доказів відправлення відповідачем і вручення позивачу такої відповіді в межах місячного терміну з моменту отримання орендодавцем від орендаря пропозиції щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд, враховуючи все вищенаведене, приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги ст.33 Закону України «Про оренду землі» щодо внесення відповідачу пропозицій про поновлення дії договору оренди землі, який укладено між сторонами, а відповідачем не висловлено заперечення щодо поновлення вказаного договору, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати поновленим договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,27 га, кадастровий номер :01:002:0239, від 09 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Калина-2002», який зареєстрований в Збаразькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 90 від 29 грудня 2006 року.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в редакції з 2004 року, ст.141 ЦПК України в новій редакції з 15 грудня 2017 року, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

А тому, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в користь СТзОВ «Калина-2002» 1600 гривень сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги платіжне доручення №73 від 29 грудня 2016 року та платіжне доручення №39 від 22 березня 2017 року про сплату позивачем судового збору (а.с.1, 17).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3, 15, 16, 203, 215, 216, 626, 627, 764, 777, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст.124 Земельного кодексу України, ст.1, 14, 15, 16, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 228, 292 ЦПК України в редакції з 2004 року, ст.ст.4, 5, 12, 13, 15, 16, 19, 28, 76-78, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції з 15 грудня 2017 року, суд,-

ухвалив :

Задовольнити позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» до ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди землі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Оберіг Богдана».

Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,27 га., кадастровий номер :01:002:0239, від 09 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Калина-2002», який зареєстрований в Збаразькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №90 від 29 грудня 2006 року.

Договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,27 га., кадастровий номер :01:002:0239, від 09 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Калина-2002», який зареєстрований в Збаразькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №90 від 29 грудня 2006 року, укладено на 17 (сімнадцять) років до 09 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002», сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн (одна тисяча шістсот гривень).

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження даного рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Вступна та резолютивна частини даного рішення суду складені і підписані суддею 23 березня 2021 року.

Дане повне рішення суду складено і підписано суддею 01 квітня 2021 року.

Позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Калина-2002», місцезнаходження: вул.Д.Нечая, №5/1, м.Збараж, Тернопільської області, 47302, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31273470.

Відповідач: ОСОБА_1 , мешканка с.Колодно Збаразького району Тернопільської області, 47335, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Оберіг Богдана», місцезнаходження: м.Збараж вул.М.Грушевського, буд.149 А, Тернопільської області, 47300, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39592889.

Суддя Богдан Олещук