Справа № 186/92/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С. розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Кредитна спілка «Самара» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з про забезпечення позову, в якій останній прохав суд накласти арешт на легковий автомобіль марки «Nissane» модель «Juke», р/н НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , рік випуску 2012, який перебуває у власності ОСОБА_2 , заборонивши його використання будь-ким до виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що 06 серпня 2012 року, він уклав шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , яке видане виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №21. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вони проживали разом приблизно до листопада 2020 року, оскільки в жовтні він дізнався про її зраду з іншим чоловіком та подав до суду позов про розірвання шлюбу.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №166/1399/20 від 30 листопада 2020 року шлюб між ними було розірвано, рішення набрало законної сили 31 грудня 2020 року.

За час перебування у шлюбі ними було придбано: квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Nissane» моделі «JUKE» д/н НОМЕР_1 . Щодо цього майна ними було добровільно досягнуто згоди з поділу: йому квартиру, а ОСОБА_2 автомобіль, що було засвідчено нотаріально 20 січня 2021 року. Проте, як йому стало відомо пізніше, ОСОБА_2 на протязі 2020 року внесла на депозит спільні сімейні кошти у розмірі 200 000 гривень (з процентною ставкою 20% річних), її заробітну платню він ніколи не бачив (стверджувала, що витрачає на власні потреби та потреби сім`ї), також надав їй кошти зі свого доходу (заробітної плати та підробітку).

Ця обставина підтверджується договорами про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Строковий» з процентною ставкою 20% річних по кожному з них, укладеними між ОСОБА_2 та КС «Самара: серія ДД №46-1/20 від 11 лютого 2020 року на суму 50 000 гривень; серія ДД №48-1/20 від 12 лютого 2020 року на суму 50 000 гривень; №139-1/20 від 09 липня 2020 року на суму 50 000 гривень; №140-1/20 від 10 липня 2020 року на суму 50 000 гривень.

З приводу поділу цього майна ним подано позов про поділ спільного сумісного майна колишнього подружжя.

Також ним подавалась заява про забезпечення позову, ухвалою суду накладено арешт на депозитні рахунки, на яких знаходяться внесені ОСОБА_2 грошові кошті на загальну суму 200 000 гривень, згідно договорів про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Строковий» з процентною ставкою 20% річних по кожному з них, укладеними між Відповідачем та Третьою особою.

Проте, пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_2 зазначені депозитні рахунки закрила та у період непроживання з ним з 01 по 04 грудня 2020 року отримала від КС «Самара» 200 000 гривень вкладеного депозиту та проценти у розмірі 161,55 грн., 162,10 грн., 79,55 грн. та 80,50 грн. (всього на суму 483,70 грн.), тобто привласнила собі спільні сімейні кошти, що підтверджується видатковими касовими ордерами, завірені копії яких маються у матеріалах справи №186/92/21.

Таким чином, чітко прослідковується лінія обману ОСОБА_2 в частині приховування спільного сумісного майна колишнього подружжя.

Відповідно до нотаріального договору про поділ квартири та автомобіля між колишнім подружжям, копія якого мається у матеріалах справи №186/92/21, у ОСОБА_2 у власності перебуває легковий автомобіль марки «Nissane» моделі «JUKE» д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , рік випуску 2012.

Оскільки він звернувся з позовом до ОСОБА_2 , яка не визнає спільну сумісну власність на кошти, що були внесені на депозит, які вона зняла з метою приховання від розподілу, вважаю, що не здійснення заходів забезпечення позову у вигляді арешту рухомого майна - автомобіля, який перебуває у її власності, може унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист його порушених прав, так як ОСОБА_2 має реальну змогу зняти його з реєстраційного обліку та переоформити, наприклад, на свого співмешканця, що потім унеможливить виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на його користь половини спільних сімейних коштів.

Ціну позову, про забезпечення якого він просить: 100 241,85 гривень.

Загальна вартість спільного сумісного майна подружжя, що не поділено, складає 200 483,70 гривень.

Вартість майна, на яке просить накласти арешт: за даними сайту з продажу авто Auto.ria.com середня ринкова вартість автомобіля марки «Nissane» моделі «JUKE», рік випуску 2012, становить 280 000 гривень.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вінзвернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, суд констатує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, суд констатує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна колишнього подружжя.

Тобто позовні вимоги є майновими, оскільки позивач просить стягнути з відповідача на його користь Ѕ частину від суми знятих депозитів та нарахованих по ним відсоткам, що складає 100241 грн. 85 коп., стверджуючи про те що відповідачем були зняті з депозиту грошові кошти в сумі 200483 грн.70 коп., які є сумісною власністю подружжя, з метою приховання їх від розподілу.

Згідно із нотаріально посвідченим 12 січня 2021 року договором про поділ сумісного майна, набутого під час шлюбу у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться транспортний засіб марки NISSAN, моделі JUKE, тип загальний легковий загальний Хетчбек-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1598, колір білий, рік випуску 2021, дата першої реєстрації 11.04.2012 року, дата реєстрації 16.02.2019 року, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, який має майновий характер, при цьому під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, суд приходить до переконання, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, як процесуальний захід, покликаний та зможе забезпечити ефективний захист прав та законних інтересів позивача, з врахуванням відносин, які склалися між сторонами.

На переконання суду, обраний спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне майно є підставним та співмірним із заявленими позовними вимогами. Накладення арешту на нерухоме чи рухоме майно має наслідком заборони укладення будь яких правочинів з приводу визначення його юридичної долі, тому вимоги заяви про заборону відчуження автомобіля задоволенню не підлягають.

При цьому, суд звертає увагу, що вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

накладення арешту на нерухоме чи рухоме майно має наслідком заборони укладення будь яких правочинів з приводу визначення його юридичної долі, тому вимоги заяви про заборону відчуження автомобіля до задоволення не підлягають.

В свою чергу, заборона користування автомобілем, як об`єктом цивільних прав, може призвести до невиправданого обмеження майнових прав, відтак заява в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вважаю за можливе частково задовольнити заяву ОСОБА_1 та в порядку забезпечення позову накласти арешт на легковий автомобіль марки «Nissane» моделі «JUKE» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, - суд,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Кредитна спілка «Самара» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки «Nissan» модель «Juke», р/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2012 року випуску, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

СУДДЯ: С.С. Кривошея