КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/75/21
Провадження №2/319/79/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Валігурського Г.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором № від 28.08.2017 року в розмірі 19561,44 грн. та понесені судові витрати.

II. Позиція позивача

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 28.08.2017 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» із заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та з заявою № на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір.

09.12.2019 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20191209, за яким останнє отримало належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до відповідача в сумі 19561,44 грн., з яких: 5109, 94 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 83 грн. сума заборгованості за відсотками, 9374,38 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 5076,29 грн. сума заборгованості за пенею.

Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки передбачені кредитним договором. Після відступлення права вимоги відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 19561,44 грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку.

Як на підстави позовних вимог посилається на норми ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України.

ІІІ. Заперечення відповідача

Відповідач подала до суду письмовий відзив, в якому позовні вимоги визнала частково в розмірі 5110,80 грн., а саме в частині стягнення 5109,94 грн. заборгованості за основною сумою боргу та відсотками, з посиланням на наступне.

Умовами кредитного договору № від 28.08.2017 року передбачена сплата позичальником кошів за управління кредитом у вигляді процентів, яку відповідач вважає безпідставною з посиланням на вимоги п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, ст.ст. 11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (що діяли на час укладення кредитного договору), у зв`язку з чим вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 9374,38 грн. заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) має бути відмовлено.

Крім того, відповідач зазначає, що сума пені в розмірі 5076,29 грн. не підлягає стягненню, оскільки заявлена позивачем з попуском, передбаченого ч. 2 ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності

IV. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 04.02.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

V. Обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 28.08.2017 підписала заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФП» та заяву № від 28.08.2017 на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», підписанням якої підтвердила згоду, що підписаний нею паспорт кредиту № 2039389 від 28.08.2017 містить умови укладеного нею кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФП» - становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФП» та нею як позичальником.

Таким чином, 28.08.2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит, у розмірі 10152, 57 грн., строком до 20.02.2019 року.

Відповідно до паспорту кредиту 2039389 від 28.08.2017, який містить підпис відповідача, зазначені умови надання кредиту, зокрема сума кредиту, строк кредитування, відсоткова ставка, розмір щомісячних платежів, строк їх внесення, розмір пені та неустойки, про ознайомлення з фінансовими умовами надання кредиту.

Згідно довідки № 4149531-SG від 02.01.2020 виданої ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» ОСОБА_1 відповідно до графіку руху коштів по рахунку отримала кредит в сумі 10152,57 грн., згідно кредитного договору № від 28.08.2017.

Згідно розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становить 19561,44 грн., з яких: 5109, 94 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 83 грн. сума заборгованості за відсотками, 9374,38 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 5076,29 грн. сума заборгованості за пенею.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала.

09.12.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення прав вимоги № 20191209, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 28.08.2017 в сумі 19561,44 грн., що підтверджено витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги.

Позивачем 23.12.2019 надіслано відповідачу повідомлення вих. № 003721974 про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № від 28.08.2017.

VІ. Норми права, які застосував суд

Зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст.610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ст. 549 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ч. 1 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. (ст. 256 ЦК України).

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). (п. 1 ч. 2 ст. 257 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, №22095/93, §51, ЄСПЛ, від 22.10.1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), №66610/09, §43, ЄСПЛ, від 29.01.2013 року).

VIІ. Оцінка суду

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, вказуючи на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредиту в строки передбачені кредитним договором.

Уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності ОСОБА_1 порушувала договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.

Станом на 09.12.2019 року заборгованість ОСОБА_1 з повернення кредиту становить 5110,77 грн., яка складається з: 5109,94 заборгованості за кредитом та 0,80 грн. заборгованості за відсотками, що підтверджено відповідним розрахунком та довідкою про рух коштів по кредиту.

ОСОБА_1 не надано суду доказів сплати заборгованості за кредитним договором та відсотками.

Щодо вимог про стягнення суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) в сумі 9374,38 грн., судом встановлено наступне.

Відповідно до правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 зазначено, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно п. 6 Паспорту кредиту сторони погодили граничний термін повернення кредиту 20.02.2019 року.

Проте, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що після закінчення строку кредитування у період з 21.02.2019 року по 09.12.2019 року продовжувалось нарахування процентів в сумі 4364,96 грн.

Враховуючи, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 20.02.2019 року проценти нараховувались безпідставно.

Посилання відповідача на безпідставність вимоги позивача про стягнення заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) з посиланням на п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління НБУ від 10.05.2007 року №168 та ст. ст. 11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд не приймає до уваги, оскільки зазначені правила втратили чинність а ч. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» було змінено з набранням чинності ЗУ №1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування», з 10.06.2017 року, тобто до укладення кредитного договору від 28.08.2017. Посилання відповідача на нарахування позивачем щомісячних процентів (плати за управління кредитом), що на його думку не відповідає вимогам справедливості, жодним чином не свідчить про порушення позивачем вимог ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Щодо вимог про стягнення пені в сумі 5076,29 грн. судом встановлено, що підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 7 паспорту кредиту, підписаному ОСОБА_1 сторони погодили, що в разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором пеня становить подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення,- за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені полягає у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.

З цим позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду 21.01.2021, що підтверджується інформацією на конверті, у якому позовна заява з доданими документами надійшла до суду.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 5076,29 грн. за несвоєчасне погашення кредиту нараховану за період з 28.08.2017 року по 09.12.2019 року не підлягають задоволенню, оскільки заявлені з порушенням строку спеціальної позовної давності.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про узгодження в п. 7.2. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» строку позовної давності у десять років до вимог, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, виходячи з наступного.

Згідно п. 7.2. розділу 7 «Вирішення спорів» Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (далі Умови) зазначено, що до вимог, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років.

Однак, даний пункт не підтверджує погодження застереження щодо збільшення позовної давності за договором до 10 років з відповідачем за кредитним договором від 28.08.2017, з огляду на таке.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови викладені в розділі 7 розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву № від 28.08.2017 на отримання кредиту.

Суд вважає, що Умови, які знаходяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому відсутні підстави вважати, що сторони погоджували збільшення позовної давності шляхом укладення письмового договору.

Надані позивачем Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови, зокрема про збільшення позовної давності, прямо не передбачені в кредитному договорі, що безпосередньо підписаний відповідачем.

До аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі №202/26885/13-ц та у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17.

Таким чином до спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний строк позовної давності в один рік.

VIII. Висновок суду

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки, належними та допустимими доказами позивачем доведено те, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 10120,20 грн., з яких: 5109,94 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 0,83 грн. сума заборгованості за відсотками, 5009,43 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) нарахованих за період з 21.02.2019 по 09.12.2019 в сумі 4364,95 грн. слід відмовити, в зв`язку з їх нарахуванням після закінчення строку кредитування.

Вимога про стягнення пені в сумі 5076,29 грн. не підлягає задоволенню, в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з частковим задоволенням позову з ОСОБА_1 на користь позивача стягненню підлягає 1174,30 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 28.08.2017 5109 (п`ять тисяч сто дев`ять) грн. 94 коп. заборгованості з повернення суми кредиту, 0 (нуль) грн. 83 коп. заборгованості за відсотками, 5009 (п`ять тисяч дев`ять) 43 коп. заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), а також 1174,39 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, а всього 11294 (одинадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 59 коп.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано до Запорізького апеляційного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження: 01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Г.Ю.Валігурський