Справа № 201/92/21
Провадження № 2/201/12/2021
УХВАЛА

01 квітня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 06 січня 2021 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у вказаній справі у зв`язку із тим, що відповідач по справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням відкласти розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільній справі є позивач і відповідач, які на час участі у справі, відповідно до ст. ст. 46-47 вказаного Кодексу, повинні володіти цивільною процесуальною правоздатністю та цивільною процесуальною дієздатністю.

У свою чергу, цивільну процесуальну правоздатність мають усі фізичні і юридичні особи. Цивільну процесуальну дієздатність мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також, неповнолітні, у випадках, прямо передбачених законом.

Відтак, позов може бути пред`явлено тільки до особи, яка на час вчинення названої процесуальної дії володіє цивільною процесуальною правоздатністю та цивільною процесуальною дієздатністю.

Разом з тим, за правилами ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

За таких обставин, позов не може бути пред`явлено до померлої особи.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 06 січня 2021 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

При цьому, слід розрізняти правонаступництво у матеріальних правовідносинах та процесуальне правонаступництво.

Так, за змістом ст. 55 ЦПК України процесуальне правонаступництво у цивільній справі допускається у разі, якщо позов пред`явлено до сторони - фізичної особи, за її життя, і уже після пред`явлення позову фізична особа померла і правовідносини допускають правонаступництво.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

В силу ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Тобто, процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася.

Отже, спадкоємці померлого (боржника), на момент відкриття провадження у справі, не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, даний позов пред`явлено до суду 06 січня 2021 року, в той час як відповідно до наявних у справі витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01 березня 2021 року та довідки, виданої приватним нотаріусом ХМНО харківської області Кєсян К.С. від 01 березня 2021 року № 67/02/14 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а, отже, її цивільна (процесуальна) правоздатність та дієздатність припинились задовго до пред`явлення позову, у зв`язку з чим ОСОБА_4 не може бути стороною у справі.

Оскільки відповідач у справі померла до пред`явлення до неї позову, тому підстави для застосування ст. 55 ЦПК України та залучення її спадкоємців, у разі їх наявності, як правонаступників, у суду відсутні.

З огляду на вказане, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як позов заявлений до особи, яка не може бути стороною по справі, у зв`язку з відсутністю у неї правоздатності.

Враховуючи викладене та те, що позов пред`явлено до особи, яка вже не мала цивільної правоздатності, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у вказаній вище справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Разом з тим ОСОБА_5 не позбавлено права пред`явити свої вимоги до спадкоємця (спадкоємців) у спосіб, визначений ст. ст. 1281, 1282 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року у вищезазначеній цивільній справі було вжито заходи забезпечення позову, а саме: до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/92/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 1998 року № 594-98-126243, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду та заборонити іншим особам (приватним нотаріусам, а також державним реєстраторам прав на нерухоме майно) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири.

Відповідно до ч. 9 та 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З огляду на указані фактичні обставини справи та відповідні їм приписи законодавства, що регулюють спірні правовідносини, слід дійти до висновку про можливість скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року у даній справі.

Керуючись ст. ст. 55,154, 247, 255, 258, 260 - 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - закрити.

Заходи забезпечення позову, ужиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року у цивільній справі № 201/92/21, якою до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/92/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 червня 1998 року № 594-98-126243, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду та заборонити іншим особам (приватним нотаріусам, а також державним реєстраторам прав на нерухоме майно) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев