Справа № 755/8897/20
Провадження № 2/761/3998/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Толкач О.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Панасюк К.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», 3-і особи: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», Шевченківський районний сервісний центр комунального концерну «Центр комунального сервісу», Дніпровський районний сервісний центр комунального концерну «Центр комунального сервісу» про перерахунок розміру плати за комунальні послуги з централізованого опалення та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2020 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача провести перерахунок послуги та плати за постачання централізованого опалення відповідно до показників лічильника, яким обладнана квартира АДРЕСА_1 , та оплачених квитанцій за період з червня 2016 року по квітень 2020 року, а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2020 цивільну справу № 755/8897/20 за вказаним позовом передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2020 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 24.12.2020 о 14 год. 30 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Дегтярівська, 31 А, каб. № 614).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він до 18.10.2019 мешкав із своєю сім`єю в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , лицевий рахунок значився на його прізвищі, користувався пільгою «учасника бойових дій», отримував послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до договору № 70100 від 15.11.2015. Квартира обладнана теплолічильником (Supercal 539 № 10430038), чергову повірку якого здійснено 28.09.2018, метричною одиницею виміру лічильника є ГДж.

Позивач вказує на те, що за його підрахунками на підставі оплачених ним квитанцій та фактичних показників вказаного лічильника - 308,668 ГДж, у нього існує переплата з централізованого опалення понад 2007,79 грн. Разом з тим, на адресу квартири надходять рахунки-повідомлення із зазначенням, що станом на 01.06.2020 у нього існує заборгованість з централізованого опалення на суму 1221,55 грн. При цьому в рахунках позначено показник лічильника № 10430038 - 308,668 ГДж, але сума значно завищена. Інформацію щодо показників квартирного теплолічильника передавав вчасно.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався, у період з 2019-2020 роки, до відповідача та сервісних центрів обслуговування із заявами здійснити звірку даних лічильника, коригування з показником лічильника та розміру плати за надані послуги з централізованого опалення з урахуванням квитанцій про перерахування відповідних коштів за надані послуги, зазначаючи, що показники теплолічильника, які з жовтня 2019 року по квітень 2020 року не мінялися взагалі та становлять 308,668 ГДж, у зв`язку з відсутністю за даною адресою споживачів та інформацію щодо показників квартирного теплолічильника передавав вчасно.

Проте, останні жодного разу не виявили бажання розібратися в розбіжностях, не обґрунтували практично спосіб здійснення своїх розрахунків, виставляючи щоразу різні нічим необґрунтовані цифри в якості його боргу перед ними.

Так, в сервісному центрі Шевченківського району йому повідомили, що в нього відсутня заборгованість, натомість рахується переплата у КП «Київтеплоенерго», який є правонаступником збанкрутілого ПАТ «Київенерго».

Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» надав інформацію, зокрема листом від 05.12.2019 № 02/РУ29544, що станом на 01.12.2019 на його особовому рахунку, за період з жовтня 2016 року по травень 2018 року, обліковується переплата за послуги з централізованого опалення в сумі 327,16 грн та борг перед АТ «К.ЕНЕРГО» за послуги з централізованого опалення на суму 4159,84 грн. Водночас листом від 20.05. 2020 № 02/РУ-10255 повідомив, що у квітні п.р. було здійснено коригування шляхом зняття нарахувань за послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2020 по 29.02.2020 на загальну суму 4384,27 грн.

Разом з тим, за інформацією від 01.06.2020 № 30/5/2/6210, КП «Київтеплоенерго» йому здійснено коригування нарахувань за послуги з централізованого опалення у сумі 4384,27 грн (у бік зменшення) і станом на 01.05.2020 існує переплата на суму 2296,19 грн.

Позивач зазначив, що відмову здійснити відповідні перерахунки відповідно до пред`явлених ним розрахунків та відповідно до оплачених квитанцій вищезазначені уповноважені установи мотивували тим, що КП «Київтеплоенерго» володіє лише правом по відношенню до боржника (правом вимагати дебіторську заборгованість), а не зобов`язаннями перед боржником, а також тим, що він не передавав показання лічильників у визначений виконавцем спосіб.

При цьому позивач зауважив, що станом на 01.06.2020, згідно рахунку повідомлення, на його рахунку продовжує значитися борг за послуги з централізованого опалення в обсязі 1221,55 грн.

З огляду на зазначене позивач вважає, що його права, як споживача житлово-комунальних послуг, пов`язаних з централізованим опаленням, гарантовані ч. 3 п. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Договором, порушені відповідачем, оскільки останній необгрунтовано відмовляється здійснити перерахунок плати за постачання централізованого опалення відповідно до фактичних показників лічильника, з метою отримання необгрунтованої економічної вигоди за послуги, які виконавець послуг не надавав, безпідставно мотивуючи лише тим, що споживач не передавав своєчасно показання вузлів індивідуального обліку виконавцеві послуг.

Позивач, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» та ст. 16 ЦК України, звернувся з позовом до суду за захистом своїх порушених прав, при цьому також просив стягнути з КП «Київтеплоенерго» на свою користь 200000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої тривалим порушенням його прав, як споживача, що обумовило спричинення душевних страждань, створення незручностей на роботі та погіршення стосунків у родині, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

24.03.2021 позивачем до суду подано заяву щодо уточнення позовних вимог, в якій серед інших вимог, зазначених у позовній заяві, позивач додатково просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним збитки в сумі 1196 грн, які він поніс для відновлення свого права на відчуження квартири внаслідок сплати безпідставно нарахованих комунальних послуг.

В обґрунтування заяви посилається на те, що у зв`язку з відчуженням квартири АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору міни, оформлення якого відбулося 17.11.2020, з метою того, щоб за квартирою не обліковувалось заборгованості за комунальні послуги, він був змушений перерахувати на рахунок КП «Київтеплоенерго» кошти в сумі 1196 грн за послуги з централізованого опалення, які відповідач виставив йому як заборгованість за централізоване теплопостачання, про що надав відповідні копії квитанцій. А тому, на підставі ст.ст. 16 та 22 ЦК України просить стягнути зазначені кошти з відповідача, як безпідставно нараховану йому заборгованість.

08.04.2021 від представника відповідача КП «Київтеплоенерго» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не базуються на нормах чинного законодавства, та такими, що не підлягають задоволенню.

У відзиві представник КП «Київтеплоенерго», посилаючись на безпідставність заявлених у справі позовних вимог, зазначила, що підприємство не є правонаступником ПАТ «Київенерго», виконавцем послуг з теплопостачання Підприємство стало лише з 01.05.2018, комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води споживачам у вищезазначеному житловому будинку, у тому числі й для позивача, надаються КП «Київтеплоенерго» на підставі публічного договору про приєднання з урахуванням норм чинного законодавства України та типового Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню, розробленого відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, та оприлюдненого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085), який вважається акцептованим (прийнятим) усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Крім того, звернула увагу на те, що відповідно до укладеного 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 та додатку №1 до нього, до КП «Київтеплоенерго» передано право вимоги заборгованості за послугу з централізованого опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , (споживач ОСОБА_1 ) на суму 4199,94 грн, тобто, яка виникла за спожиті послуги з централізованого опалення до 01.05.2018, та станом на 11.10.2018 становила 4199,94 грн.

Зазначила, що відповідно до Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затверджені Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 рахунки на оплату комунальних послуг формуються відповідно до встановлених правила формування вимоги до їх змісту та структури.

Так, у рахунку-повідомленні станом на 01.06.2020, зокрема, зазначено: «До уваги споживачів, у яких наявна заборгованість за послуги, надані до 01.05.2018 ПАТ «Київенерго» та право вимоги на які було відступлено на користь КП «Київтеплоенерго», відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, суми заборгованості відображено у єдиному рядку із поточними нарахуваннями за послуги КП «Київтеплоенерго».

За таких обставин зауважила, що сума заборгованості у розмірі 1196,55 гри, яка відображена у рахунку-повідомленні станом на 01.06.2020, складається з різниці суми заборгованості за надані послуги з центрального опалення за період до 01.05.2018 за період діяльності ПАТ «Київенерго» та за період діяльності КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018.

Крім того, звернула увагу на те, що станом на 01.04.2021, за період діяльності КП «Київтеплоенерго» за послугу з центрального опалення у позивача наявна переплата у розмірі 1743,61 грн.

Таким чином, на підставі наведеного, зауважила, що КП «Київтеплоенерго» не може відповідати за проведені ПАТ «Київенерго» нарахування оплати позивачу за централізоване опалення до 01.05.2018. На підтвердження доводів, викладених у відзиві, надала відповідні докази.

03.06.2021 від представника відповідача КП «Київтеплоенерго» надійшло заперечення на заяву щодо уточнення позовних вимог, в якій представник вказувала, що позивач. сплативши борг, фактично визнав його, не дочекавшись рішення суду, а підтвердження платіжними документами про сплату ним боргу не може бути доказом понесених збитків, так як, сплатив їх сам, задля відчуження майна.

Крім того зазначила, що ЦПК України не передбачено подання до суду уточненої позовної заяви до суду, дана заява суперечить положенням 49 ЦПК України; також, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що внаслідок неправомірних дій відповідача у сфері надання комунальних послуг позивачу завдано майнову шкоду, а також позивачем не надано документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок, що унеможливлює таке відшкодування.

16.12.2021 від представника відповідача КП «Київтеплоенерго» надійшли додаткові письмові пояснення, оскільки у ході судового розгляду справи виникло питання щодо підстав виникнення суми коштів у розмірі 1196,55 грн, яка була відображена у рахунку-повідомленні станом на 01.08.2020.

Пояснила, що відповідно до Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затверджені Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 - рахунки на оплату комунальних послуг формуються відповідно до встановлених правила формування вимоги до їх змісту та структури.

Згідно розрахунків, наданих у якості додатків до відзиву на позовну заяву: за період ПАТ «Київенерго» заборгованість позивача станом на липень 2020 року становила 3492,74 грн; за період КП «Київтеплоенерго» станом на липень 2020 року у позивача наявна переплата у розмірі - 2296,19 грн. Таким чином, сума заборгованості у розмірі 1196,55 грн, яка була відображена у рахунку-повідомленні станом на 01.08.2020 - це різниця 3492,74 грн. та 2296,19 грн.

Звернула увагу суду, що у рахунках-повідомленнях, зокрема станом на 01.08.2020, зазначено, що сума заборгованості за період ПАТ «Київенерго» відображена у єдиному рядку із поточними нарахуваннями за послуги КП «Київтеплоенерго».

Крім того, вказала, що позивачем, 17.11.2020 відчужено квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, згідно розрахунків, наданих у якості додатків до відзиву на позовну заяву: за період ПАТ «Київенерго» заборгованість позивача станом на жовтень 2020 року становила 2296,19 грн; за період КП «Київтеплоенерго» станом на липень 2020 року у позивача наявна переплата у розмірі - 2296,19 грн. Таким чином, заборгованість у позивача відсутня.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.12.2021, позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином про час та місце слухання справи, правом, встановленим ст. 181, ч. 3 ст. 278 ЦПК, не скористалися, пояснень щодо позову або відзиву не надали.

Заслухавши сторін, дослідивши повно та всебічно наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27.09.2001, укладеною між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (в подальшому перейменована на ПАТ «Київенерго» та АТ «К.ЕНЕРГО»), майно енергетичного комплексу м. Києва було передано у володіння та користування ПАТ «Київенерго».

Згідно рішення Київської міської ради від 24.04.2018 № 517/4581 зазначена Угода припиняє свою дію стосовно майна ТЕЦ № 5 та ТЕЦ № 6, електроенергетичним майном, необхідним для передачі та постачання електричної енергії, сміттєспалювального заводу, розташованого на вул. Колекторній, 44 у Дарницькому районі м. Києва (Завод «Енергія»), що є комунальною власністю територіальної громади м. Києва та відповідно до Угоди перебуває у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго», до 31.07.2018, а стосовно іншого майна комунальної власності територіальної громади м. Києва та відповідно до Угоди перебуває у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго» - до 30.04.2018.

В подальшому, вищезазначене майно було закріплене за КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго» на праві господарського відання на виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та наказу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.05.2018 № 224 «Про закріплення основних засобів за КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго».

Таким чином, з 01.05.2018 виконавцем послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води стало КП «Київтеплоенерго».

Крім того, встановлено, що у позовній заяві позивач посилається на укладений з ПАТ «Київенерго» договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 18.11.2015 № 70100.

Так, з 01.05.2019 введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Поряд цим, відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався.

При цьому, як вже встановлено судом, з 01.05.2018 виконавцем послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води стало КП «Київтеплоенерго», тобто на момент виникнення договірних відносин підприємства з позивачем, а саме з 01.05.2018, діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» діяв у редакції від 24.06.2004 № 1875-ІV (далі - Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV), відповідно до ст. 19 якого відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Правовідносини з постачання фізичним особам центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV передбачено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На виконання вимог Закону «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який є договором приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України, в газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085).

Відповідно до норм ст. 642 ЦК України ЦК України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним.

За таких обставин комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для позивача у вищезазначеному житловому будинку надаються КП «Київтеплоенерго» на підставі публічного договору про приєднання з урахуванням норм чинного законодавства України та типового договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню, розробленого відповідно до Правил та оприлюдненого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085), який вважається акцептованим (прийнятим) усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Таким чином, оскільки КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 набуло статусу виконавця послуги з централізованого опалення, така послуга надавалась відповідачем мешканцям будинку АДРЕСА_3 , починаючи з опалювального 2018-2019 років. До цього послуга надавалась ПАТ «Київенерго».

Крім того, судом встановлено, що 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» (Кредитор) та КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» (Новий Кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, за яким Кредитор відступає, а Новий Кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ЦПГВ).

Згідно з додатком № 1 до Договору № 602-18 до КП «Київтеплоенерго» передано право вимоги заборгованості за послугу центрального опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 (споживач ОСОБА_1 ) на суму 4199,94 грн.

Тобто, у відповідача виникло право вимоги заборгованості за послугу з центрального опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 , яка виникла за спожиті послуги з центрального опалення до 01.05.2018 та станом на 11.10.2018 становила 4199,94 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказував, що на підставі оплачених ним квитанцій та фактичних показників вказаного лічильника - 308,668 ГДж, у нього існує переплата з централізованого опалення понад 2007,79 грн, проте, на адресу квартири надходять рахунки-повідомлення із зазначенням, що станом на 01.06.2020 у нього існує заборгованість з централізованого опалення на суму 1221,55 грн, при цьому, в рахунках позначено показник лічильника № 10430038 - 308,668 ГДж, але сума значно завищена. При цьому зазначав, що показники теплолічильника, які з жовтня 2019 по квітень 2020 років не мінялися взагалі, становлять 308,668 ГДж, у зв`язку з відсутністю за даною адресою споживачів.

Неодноразові звернення до відповідача та третіх осіб із заявами від 17.05.2019, 08.11.2019, 22.04.2020 щодо проведення звірки даних лічильника, коригування з показником лічильника та розміру плати за надані послуги з централізованого опалення з урахуванням квитанцій про перерахування відповідних коштів за надані послуги залишено без уваги. Натомість, йому продовжувались виставлялися нічим необґрунтовані борги.

З наявних матеріалів справи, судом встановлено, що за результатами розгляду заяви від 08.11.2019, КК «Центр комунального сервісу» листом від 05.12.2019 № 02/РУ 29544 повідомив позивача про те, що станом на 01.12.2019 на його особовому рахунку, за період надання послуг КП «Київтеплоенерго», (з 01.05.2018), обліковується переплата за отримані послуги центрального опалення в розмірі 327,16 грн.

В той же час, станом на 01.12.2019 на його особовому рахунку, за період надання послуг АТ «К.ЕНЕРГО», обліковується борг за отриману послугу з централізованого опалення на суму 4159,84 грн, який виник внаслідок несплати за вказану послугу в період з жовтня 2016 року по травень 2018 року.

При цьому, звернуто увагу, що квартира обладнана індивідуальними лічильниками теплової енергії та гарячої води та він, як споживач, у відповідності в вимог ч. 2 п. 14 Правил № 630 та ч. 2 ст. 11 Закону № 2119-VІІІ повинен щомісяця знімати та передавати показання вузлів індивідуального обліку виконавцю, однак, не дотримується вищенаведених вимог законодавства, у зв`язку із чим на його особовому рахунку проводяться розрахункові нарахування.

Поряд з цим, позивачу запропоновано для уникнення розбіжностей між фактичним споживанням послуг та нарахуваннями за вказані послуги повідомляти дані квартирних засобів обліку теплової енергії та гарячої води одним із способів, що зазначені на зворотній сторінці рахунку-повідомлення на оплату житлово-комунальних послуг.

Також листом КК «Центр комунального сервісу» від 20.05.2020 № 02/РУ-10255 позивача повідомлено, що у квітні 2020 року по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_2 було виконано коригування шляхом зняття нарахувань за послугу з централізованого опалення, за період з 01.01.2020 до 29.02.2020, на загальну суму 4384,27 грн та, що відповідний перерахунок за надання послуг КП «Київтеплоенерго» буде відображено у рахунку-повідомленні за квітень 2020.

Крім того, листом від 01.06.2020 № 30/5/2/6210 на б/н від 22.04.2020, КП «Київтеплоенерго» повідомило, що, оскільки показання засобу обліку теплової енергії позивачем у продовж тривалого часу систематично не передавалися, то здійснювалися розрахункові нарахування за послугу з централізованого опалення.

При цьому зазначено, що у квітні 2020 року у програмному забезпеченні КП «Київтеплоенерго» здійснено коригування нарахувань за послугу з централізованого опалення у сумі 4384,27 грн (у бік зменшення), що відображено в платіжних документах за квітень 2020 року, а також, проінформовано, що станом на 01.05.2020 переплата за послугу з централізованого опалення за період діяльності підприємства становить 2296,19 грн.

Встановлено, що станом на 06.01.2020 заборгованість за надані послуги ПАТ «Київенерго» до 01.05.2018 у позивача становила 3492,74 грн.

Станом на 06.01.2020 заборгованість (переплата) за надані послуги за період діяльності КП «Київтеплоенерго», тобто з 01.05.2018, у позивача становила 2296,19 грн.

При цьому, відповідно до Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затверджені Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 - рахунки на оплату комунальних послуг формуються відповідно до встановлених правил формування вимоги до їх змісту та структури.

Так, у рахунку-повідомленні станом на 01.06.2020, зокрема, зазначено: «До уваги споживачів, у яких наявна заборгованість за послуги, надані до 01.05.2018 ПАТ «Київенерго» та право вимоги на які було відступлено на користь КП «Київтеплоенерго», відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, суми заборгованості відображено у єдиному рядку із поточними нарахуваннями за послуги КП «Київтеплоенерго».

Таким чином, сума заборгованості у розмірі 1196,55 грн, яка відображена у рахунку-повідомленні станом на 01.06.2020, складається з різниці суми заборгованості за надані послуги з центрального опалення за період до 01.05.2018, переданої за договором № 602-18 та за період діяльності КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 (3492,74 - 2296,19 = 1196,55).

Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.11.2018 по 31.03.2021 позивач сплачував наявну заборгованість за надані послуги до 01.05.2018 ПАТ «Київенерго». Зокрема, у лютому 2021 року позивачем було сплачено 349,58 грн у рахунок погашення переданої заборгованості за договором № 602-18.

Станом на лютий 2021 року заборгованість за договором № 602-18 за послугу з централізованого опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 1946,61 грн.

Станом на лютий 2021 року за період діяльності КП «Київтеплоенерго» заборгованість за послугу центрального опалення у позивача відсутня, натомість, наявна переплата у розмірі 1743,61 грн.

Так, порядок здійснення нарахувань за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води врегульовано Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VIІІ та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п 9. Правил у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Відповідно до п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Аналогічні положення містяться в пунктах 11 договору про надання послуг з ЦО та ЦПГВ №70100 від 18.11.2015, укладеного між позивачем та ПАТ «Київенерго», та у типовому договору КП «Київтеплоенерго».

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 обладнана теплолічильником Supercal 539 № 10430038, чергову повірку якого здійснено 28.09.2018, що підтверджується Актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення, підписаного представником виконавця послуг та позивачем.

Відповідно до положень ч. 2 п. 14 Правил № 630 та ч. 2 ст. 11 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на споживача покладено обов`язок щомісяця знімати та передавати показання вузлів індивідуального обліку (квартирних засобів обліку) виконавцю відповідних комунальних послуг, незалежно від споживання/неспоживання послуги в розрахунковому періоді.

У разі ненадання споживачем показань відповідного вузла обліку виконавцю комунальної послуги та/або недопущення виконавця до вузла обліку для зняття показань, за відсутності інформації про показання вузлів обліку виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами, як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку відповідно до ст.ст. 9-11Закону № 2119-VІІІ.

Відповідно до п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку Пункт 12 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ № 633 від 18.08.2017.

Згідно положень ч. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період (показання не були передані споживачем), плата за послуги протягом трьох місяців нараховується споживачу за середньодобовим обсягом споживання відповідної послуги за останні дванадцять місяців з урахуванням кількості днів її надання, а по закінченню цього строку - як для приміщення, що не обладнане квартирним засобом обліку.

Таким чином, споживачі, які не передали показання квартирних засобів обліку, отримують рахунки з розрахунковими нарахуваннями.

При цьому відповідно до п. 18 Правил після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, позивач, як споживач послуг з центрального опалення, повинен щомісяця знімати та передавати постачальнику таких послуг показання лічильника для здійснення останнім нарахування вартості спожитих послуг відповідно до фактичного споживання.

При цьому позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає про порушення своїх прав, як споживача послуг, через ненадання відповідачем КП «Київтеплоенерго» достовірної інформації про отримані послуги з центрального опалення, їх об`єм та вартість, які мають співпадати з показниками лічильника.

Разом з тим, як вже було встановлено судом, позивачу були надані розгорнуті та обґрунтовані відповіді на його звернення щодо спожитих послуг з центрального опалення, із зазначенням періоду та розміру нарахованої заборгованості за надані послуги, роз`ясненням причин її виникнення.

Як вже встановлено, у квітні 2020 року КП «Київтеплоенерго» здійснено коригування нарахувань за послугу з централізованого опалення у сумі 4384,27 грн (у бік зменшення), що відображено в платіжних документах за квітень 2020 року та станом на 01.05.2020 переплата за послугу з централізованого опалення за період діяльності підприємства становить 2296,19 грн.

Крім цього, станом на 01.04.2021 за надання послуг з центрального опалення у період діяльності КП «Київтеплоенерго» на рахунку позивача існує переплата в сумі 1743,61 грн.

Більш того, за Договором про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11.10.2018 ПАТ «Київенерго» передано КП «Київтеплоенерго» право вимоги заборгованості за послугу з централізованого опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , споживач ОСОБА_1 , в розмірі 4199,94 грн щодо виконання ним грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення.

Разом з тим, сума нарахованої заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення позивачем не оскаржувалася та не спростована, доказів звернення до попереднього виконавця послуг ПАТ «Київенерго» (наразі - АТ «К.ЕНЕРГО»), яким здійснено нарахування заборгованості, з вимогою про скасування боргу чи здійснення перерахунку в матеріалах справи не міститься та суду не надано.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, Верховний Суд 23.10.2019 прийняв постанову у справі № 917/1307/18, якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на вищевикладене, виходячи з вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження, суд дійшов висновку, що позов про перерахунок послуги та плати за комунальні послуги з централізованого опалення є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, судовому захисту підлягає тільки порушене право, тоді як, КП «Київтеплоенерго» жодним чином права позивача не порушило.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 274-278 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», 3-і особи: Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», Шевченківський районний сервісний центр комунального концерну «Центр комунального сервісу», Дніпровський районний сервісний центр комунального концерну «Центр комунального сервісу» про перерахунок розміру плати за комунальні послуги з централізованого опалення та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: