Справа №932/6048/20
Провадження №2/932/3300/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря Стерніцького С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_3 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 04.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_3 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.07.2018 року. Спадкоємицями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі по справі, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 . Банком 19.11.2018 року була направлена претензія кредитора до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори. Згідно відповіді нотаріальної контори спадкоємці померлої ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались, спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач зазначає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої позичальниці. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 10.09.2019 року до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були направлені листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 04.05.2011 року становить 6377,70 грн. Вказану суму разом із витратами по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідачів.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, проте від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав. Крім того, у своїй заяві вказав, що він нічого не успадковує після смерті ОСОБА_3 , а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.05.2011 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що спадкоємцями боржника у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, є відповідачі по справі. На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії їх паспортів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

29.10.2018 року, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направлено до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора відносно ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповіді Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори від 06.12.2018 року на вказану претензію від 29.10.2018 року, у Сьомій дніпровській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №296/5 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі претензії кредитора від 29.10.2018 року. На цей час спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно копії реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів, АТ КБ «Приватбанк» було направлено листи-претензії до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому зазначено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 6377,70 грн., проте, належного підтвердження про отримання відповідачем даної претензії до суду не надано.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого до суду, за договором №б/н від 04.05.2011 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 станом на дату її смерті, заборгованість становить 6377,70 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита.

Згідно ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст. 1216, 1218ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннямист.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Проте, представник позивача в своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такими, що прийняв спадщину і повинен нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було.

Крім цього, як встановлено з копії спадкової справи №690/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались та свідоцтво про право на спадщину на майна померлої ОСОБА_3 не видавалось, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину також не зверталась. Тобто в даному випадку станом на день розгляду справи судом, відсутні докази волевиявлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вступ у спадщину, після смерті ОСОБА_3 , тобто позов заявлено передчасно.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає, оскільки станом на час розгляду справи судом жоден із спадкоємців не заявив про свої права на спадщину.

Главою 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, визначено, зокрема, що: п. 1.2 - спадщина відкривається при зверненні спадкоємця; п. 2.1 - спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини; п. 3.1 - право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття; п. 3.3 - заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; п. 4.1 - при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва; п. 4.9 - свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків; п. 4.11 - для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.

З аналізу матеріалів справи в їх сукупності та норм вищевказаного Порядку можна дійти висновку про те, що відповідачі не вжили жодних дій і не подали жодних заяв, що можуть свідчити про прийняття ними спадщини у будь-якому вигляді. Так само відсутні будь-які докази наявності спадкового майна після смерті ОСОБА_3 і його вартості.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме, сплачений позивачем судовий збір відносить за його рахунок.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 3,4,5,11,12,19,81,89,263-268 Цивільного процесуального кодексу України та ст.ст. 608,1216,1218,1219,1281-1282,1268,1270 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2102,00 грн. - покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова