Постанова

Іменем України

03 березня 2021 року

м. Київ

справа № 950/3050/19

провадження № 61-7415св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Воробйової І. А., Гулейкова І. Ю., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватний нотаріус Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховський Дмитро Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року у складі судді

Бакланова Р. В. та постанову Сумського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року у складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Левченко Т. А., Орлова І. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В. (далі - приватний нотаріус) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 15 листопада 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на ознайомлення та фотографування матеріалів спадкової справи № 79/2012, відкритої 27 вересня 2012 року після смерті його матері.

Листом № 1804/01-16 від 21 листопада 2019 року приватний нотаріус повідомив його про відмову у наданні спадкової справи для ознайомлення, з посиланням на наявність в Лебединському районному суді цивільної справи № 580/1002/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, а тому спадкова справа буде надана на запит суду у разі задоволення відповідного клопотання.

Однак, приватний нотаріус не повідомив яким чином наявність зазначеного позову перешкоджає надати йому для ознайомлення матеріали спадкової справи.

Посилаючись на те, що відповідач необгрунтовано відмовив у наданні спадкової справи для ознайомлення, чим порушив його право на інформацію та вимоги статей 32, 34 Конституції України, статей 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», статтю 8 Закону України «Про нотаріат», просив: визнати протиправними дії (бездіяльність) приватного нотаріуса Жураховського Д. В. щодо ненадання для ознайомлення та фотографування матеріалів спадкової справи; зобов`язати приватного нотаріуса Жураховського Д. В. повторно розглянути заяву від 15 листопада 2019 року, та надати матеріали запитуваної спадкової справи для ознайомлення і фотографування.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 17 лютого

2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В., що полягали в ненаданні ОСОБА_1 для ознайомлення матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 .

Зобов`язано приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В. надати ОСОБА_1 для ознайомлення матеріали спадкової справи, відкритої після смерті матері ОСОБА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що нотаріальна таємниця є різновидом професійної таємниці та означає дотримання умов, за яких зі змістом нотаріальної дії не можуть знайомитися інші особи, крім її учасників. Надання будь-якої інформації із спадкової справи особисто заінтересованій особі, яка є учасником нотаріальної дії, яка сама надала таку інформацію, не може розглядатися як порушення нотаріальної таємниці, а тому суд вважав дії приватного нотаріуса щодо відмови у наданні ОСОБА_1 для ознайомлення матеріалів спадкової справи незаконними. Позовні вимоги про надання можливості фотографування матеріалів спадкової справи, суд вважав необгрунтованими, оскільки останній має право на отримання копій правовстановлюючих документів, а також довідок про вчинені нотаріальні дії.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Жураховського Д. В. залишено без задоволення, рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17 лютого 2020 рокузалишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , як особа, на підставі заяви якої приватним нотаріусом відкрито спадкову справу та вчинялися необхідні нотаріальні дії, має право на ознайомлення з матеріалами спадкової справи, є правильним. Суд зауважив, що приватний нотаріус не позбавлений можливості вжити заходів для захисту персональних даних інших осіб, які не є учасниками нотаріальної дії, а також для захисту отриманої при оформленні спадкової справи інформації, що не стосується прав заявника на отримання спадщини після смерті його матері.

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В., у якій він просив скасувати рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року, ухвалити у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

На обгрунтування вимог касаційної скарги заявник посилається на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема статті 8 Закону України «Про нотаріат».

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не урахували положення частин першої та другої статті 8 Закону України «Про нотаріат» що покладають на нотаріуса обов`язок зберігати нотаріальну таємницю. Відомості, що зберігаються у спадковій справі, є захищеною законом нотаріальною таємницею, оскільки вони отримані нотаріусом під час вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону України «Про нотаріат» на вимогу осіб, щодо яких вчинялись нотаріальні дії, нотаріус зобов`язаний видати лише довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса. Закон України «Про нотаріат» та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року

№ 3253/5 (далі - Інструкція) не містить норм, які б зобов`язували нотаріуса надавати заінтересованим особам спадкову справу для самостійного ознайомлення та фотографування документів, що містяться у ній. Право на ознайомлення з матеріалами справи, а також право робити з неї копії, витяги належить лише учасникам справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 43 ЦПК України.

Помилковими є також висновки судів попередніх інстанцій про те, що надання позивачу для ознайомлення спадкової справи, відкритої за його заявою після смерті матері, не призведе до порушення нотаріальної таємниці, оскільки в спадковій справі знаходяться особисті відомості, надані іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , зокрема її дочки. Ознайомлення з такими документами порушує права іншого спадкоємця, який звернувся до нотаріуса. Крім того, приватним нотаріусом перевірялися відомості, отримані із закритих для загального доступу Реєстрів щодо наявності інших спадкових справ, речових прав, їх обтяжень стосовно спадкодавця та інших сторонніх осіб з тотожними особистими даними. Зазначена інформація складає нотаріальну таємницю, за порушення якої приватний нотаріус несе відповідальність, встановлену законом. Висновок суду апеляційної інстанції про можливість приватного нотаріуса при наданні спадкової справи для ознайомлення вжити заходів для захисту певної інформації, що не стосується заявника є необгрунтованим, оскільки оскаржуваними судовими рішеннями нотаріуса зобов`язано надати всю спадкову справу для ознайомлення, а не її частину.

Позивач, звертаючись до приватного нотаріуса із заявою про ознайомлення з спадковою справою, не зазначав, у зв`язку із чим у нього виникла потреба для ознайомлення та які конкретно документи йому потрібні. Фактично він має у своєму розпорядженні свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері, а тому його право на отримання інформації від приватного нотаріуса не порушене.

У червні 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, мотивований тим, що оскаржувані судові рішення є законними та обгрунтованими, касаційна скарга не містить жодного аргументу, який би спростовував висновки судів. Суди попередніх інстанцій обгрунтовано захистили його право на отримання інформації, гарантоване статтею 34 Конституції України. Натомість відповідач, посилаючись на статтю 8 Закону України «Про нотаріат» та положення Інструкції, не навів переконливих аргументів, що названі ним положення законодавства України не відповідають статтям 32, 34 Конституції України, яка має вищу юридичну силу. На його законну вимогу та за його кошти, нотаріус зібрав інформацію та оформив документи необхідні для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, а тому він має повне право на доступ до проведеної нотаріусом роботи, у тому числі зробити копії та фото матеріалів спадкової справи, оскільки вони стосуються виключно його. Вказував на те, що на виконання рішення суду першої інстанції, відповідач надав йому для ознайомлення матеріали спадкової справи, у якій не міститься жодних відомостей про персональні дані інших осіб. Персональні дані сестри не є конфіденційною інформацією, оскільки вона відмовилась від спадщини та свідомо поширила цю інформацію без обмежень режиму доступу до неї.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.

Відкриваючи касаційне провадження у цій справі, Верховний Суд врахував, що справа є малозначною в силу пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, проте касаційна скарга подавалась з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме статті 8 Закону України «Про нотаріат».

27 травня 2020 року справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення судів попередніх інстанцій у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання приватного нотаріуса надати матеріали спадкової справи для фотографування не оскаржуються в касаційному порядку, а тому не є предметом касаційного перегляду.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

Судами попередніх інстанцій установлено, що 15 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В., у якій просив надати для ознайомлення та фотографування матеріали спадкової справи щодо спадкування майна після смерті його матері ОСОБА_2

21 листопада 2019 року приватний нотаріус надав заявнику відповідь, у якій повідомив, що відповідно до статті 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій. Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії (частина п`ята статті 8 Закону України «Про нотаріат»), або на обгрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням (частина шоста статті 8 Закону України «Про нотаріат»). У зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за № 580/1002/19 запитувані документи будуть надані на вимогу суду у разі подання ОСОБА_1 відповідного клопотання та задоволення його судом.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги та відзиву, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В. підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Частиною другою, третьою статті 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Зазначена норма кореспондується із статтею 5, частиною другою статті 6 Закону України «Про інформацію».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Статтею 5 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначені обов`язки нотаріуса, зокрема нотаріус, серед іншого, зобов`язаний: сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій.

Обов`язок нотаріуса зберігати нотаріальну таємницю закріплено також у статті 8 Закону України «Про нотаріат», частиною першою якої визначено, що нотаріальна таємниця - це сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, у тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась (частина друга статті 8 Закону України «Про нотаріат»).

Виключення із правила щодо розголошення відомостей, що становлять нотаріальну таємницю, стосується подання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформації центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (частини п`ята та шоста статті 8 Закону України «Про нотаріат»); надання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформації органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю (частина чотирнадцята статті 8 Закону України «Про нотаріат») та внесення нотаріусом у випадках, передбачених законодавством, інформації до Єдиного реєстру довіреностей, Спадкового реєстру та інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України (частина п`ятнадцята статті 8 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Право особи на доступ до інформації, яка зберігається у нотаріуса та стосується її особисто, закріплено у частині сьомій статті 8 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Суди попередніх інстанцій зазначених положень чинного законодавства не урахували та не звернули увагу, що у матеріалах спадкової справи, крім відомостей, наданих позивачем як особою, за дорученням якої вчинялися нотаріальні дії, можуть знаходитися витяги із закритих для загального доступу Реєстрів та інші документи, отримані нотаріусом при здійсненні дій з пошуку інформації про зареєстровані речові права спадкодавця та їх обтяження, у тому числі документи, що містять персональні дані інших спадкоємців, а також персональні дані осіб з тотожними із спадкодавцем відомостями про особу, які безпосередньо не стосуються позивача як учасника нотаріальної дії, та не можуть бути розголошені нотаріусом в силу положень частин другої та четвертої статті 8 Закону України «Про нотаріат».

Аналізуючи наведене, необхідно дійти висновку, що встановлена вказаною нормою закону нотаріальна таємниця щодо надання відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії, зокрема, що містить конфіденційну інформацію про фізичну особу, її майно, особисті майнові та немайнові права, не суперечать положенням частини третьої статті 34 Конституції України та статті 11 Закону України «Про інформацію», якими передбачено, що право особи на збирання та зберігання інформації може бути обмежене законом в інтересах прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно.

Висновок суду апеляційної інстанції про можливість приватного нотаріуса вжити заходів для захисту персональних даних інших осіб, які не є учасниками нотаріальної дії, а також для захисту інформації, отриманої при оформленні спадкової справи, що не стосується прав заявника є помилковим, оскільки суд не урахував, що спадкова справа відповідно до положень пункту 11.2 Інструкції формується шляхом групування оригіналів документів, а у випадках, передбачених законодавством копій документів, оформлених та засвідчених в установленому законом порядку, на підставі яких було відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину. Надання справи для ознайомлення означає надання всіх згрупованих оригіналів документів, які були отримані приватним нотаріусом при вчиненні нотаріальної дії, у тому числі оригіналів документів, які містять відомості, що не стосуються заявника та становлять нотаріальну таємницю.

Викладені у відзиві ОСОБА_1 аргументи на спростування доводів касаційної скарги, зокрема, що у приватного нотаріуса Жураховського Д. В.не було правових підстав для відмови у наданні йому спадкової справи для ознайомлення, оскільки вона не містила відомостей про персональні дані інших осіб, а персональні дані його сестри не є для нього конфіденційною інформацією, оскільки вона відмовилась від спадщини, є неспроможними, оскільки статті 5, 8 Закону України «Про нотаріат» покладають на нотаріуса обов`язок зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялася.

Особи, винні в порушенні нотаріальної таємниці, несуть відповідальність у порядку, встановленому законом (частина четверта статті 8 Закону України «Про нотаріат»).

Узагальнюючи наведене, обгрунтованими є доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій частини сьомої статті 8 Закону України «Про нотаріат», що призвело до помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій приватного нотаріуса щодо ненадання матеріалів спадкової справи на ознайомлення, та зобов`язання його вчинити зазначені дії.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Судами встановлено, що приватний нотаріус розглянув заяву ОСОБА_1 від 15 листопада 2019 року про надання для ознайомлення та фотографування матеріалів спадкової справи № 79/2012, відкритої 27 вересня 2012 року після смерті його матері ОСОБА_2 та надав мотивовану відповідь, у якій роз`яснив позивачу його право, як особи, за дорученням якої та щодо якої вчинялися нотаріальні дії, на отримання довідки про вчинені нотаріальні дії та копій документів, що зберігаються у нотаріуса, що відповідає положенням статей 5, 8 Закону України «Про нотаріат».

Оскільки суди правильно встановили обставини справи, що не потребує додаткової перевірки чи оцінки наявних у справі доказів, але допустили неправильне застосування норм матеріального права, зазначене дає суду касаційної інстанції підстави для скасування рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року і постанови Сумського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року, та ухвалення у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання надати матеріали спадкової справи для ознайомлення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої вказаної статті).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ураховуючи, що касаційна скарга приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д. В.підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення скасовуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій приватного нотаріуса та зобов`язання надати матеріали спадкової справи на ознайомлення, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати, сплачені за подання апеляційної скарги у розмірі

1 152,60 грн (768,4*150%) та касаційної скарги у розмірі 1 536,80 грн (768,4*200%), що разом становить 2 689,40 грн підлягають стягненню з позивача.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича задовольнити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 09 квітня 2020 скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича про визнання дій протиправними та зобов`язання надати матеріали спадкової справи для ознайомлення, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 2 689,40 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. А. Воробйова

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик

В. В. Яремко