Р І Ш Е Н Н Я№ 127/12517/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Коренюк М.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , його представника- адвоката Огородника О.М.,

відповідача і представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката Казеко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні власністю (господарськими будівлями та спорудами) шляхом зобов"язання знести металевий паркан та прибрати каміння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні власністю (господарськими будівлями та спорудами) шляхом зобов"язання знести металевий паркан та прибрати каміння, який мотивовано тим, що з 1982 р. по 1996 р. позивач разом з дружиною ОСОБА_2 побудували будинок, на який 09.04.1992 р. отримали свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане Вінницьким комітетом Ленінської районної ради народних депутатів. 15.11.2001 р. ОСОБА_1 продав 12/25 часток домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 . Після продажу у позивача залишилось 13/25 часток домоволодіння. На 1/2 частку від 13/25 часток домоволодіння визнано право власності за колишньою дружиною ОСОБА_2 2004 р. внаслідок вибуху належні позивачу та ОСОБА_2 частки будинку були зруйновані. В 2000 р. ОСОБА_2 видала на ім`я його сестри ОСОБА_3 довіреність на представництво її інтересів, які стосуються її нерухомого майна, що по АДРЕСА_1 .

Відповідачі з 2007 р. чинять йому перешкоди в користуванні його майном, а саме господарськими будівлями та спорудами (сараєм, погребом, вигрібною ямою, фундаментом), що по АДРЕСА_1 , фактично не допускають його до майна, оскільки на подвір`ї вже довгий час знаходиться купа каміння, що заважає позивачу пройти до його майна. Крім того, відповідачами побудований металевий паркан на земельній ділянці, що перебуває у спільній сумісній власності його та інших співвласників.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.09.2009 р., серії ЯЖ №274341, позивач з ОСОБА_5 є співвласниками земельної ділянки, кадастровий номер :02:088:0012, що по АДРЕСА_1 .

В висновку експерта №419 від 24.07.2018 р. зазначено, що ОСОБА_1 не має доступу до земельної ділянки, господарських будівель та споруд. Позивач неодноразово звертався до працівників поліції, щодо фіксування факту недопущення його до власності.

Просить усунути перешкоди у користуванні власністю (господарськими будівлями та спорудами) шляхом зобов"язання знести металевий паркан та прибрати каміння. (а.с. 1-4)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник - адвокат Огородник О.М. позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити. Пояснили, що відповідачі каміння з земельної ділянки не прибрали і позивач не має доступу до своїх господарських будівель та споруд. Паркан можна знести в частині, де ОСОБА_6 зайшли на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідач і представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Казеко О.І. позов не визнали, суду пояснили, що позивачу перешкоди в користуванні власністю (господарськими будівлями та спорудами) не чинять. ОСОБА_3 зі своїм сином ОСОБА_4 проживають в сусідньому домоволодінні по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 як представник третьої особи ОСОБА_2 , яка є співвласником домоволодіння і земельної ділянки по АДРЕСА_1 , розмістила каміння в дворі цього домоволодіння, але воно позивачу не заважає дійти до його господарських приміщень. Частково вона каміння вже прибрала (перенесла на земельну ділянку - ближче до межі з її домоволодінням по АДРЕСА_1 , оскільки є захват її земельної ділянки з боку домоволодіння по АДРЕСА_1 , що встановлено експертизою, на яку посилається позивач). Щодо знесення паркану, то цією ж експертизою встановлено невеличкий захват земельної ділянки домоволодіння позивача з її боку і значно більший захват її земельної ділянки з боку домоволодіння позивача. Якщо виправляти межу, то це потрібно робити по всій довжині межі і тоді межа буде проходити по фундаменту позивача.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 148)

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 13/50 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 , іншими співвласниками цього домоволодіння є треті особи ОСОБА_5 (12/25 часток) і ОСОБА_2 (13/50 часток). Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна від 14.01.2021 р. (а.с. 142 зворот- 143)

Копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 18.03.2020 р. - на а.с. 89-93.

Сарай Б, погріб П належать позивачу, знаходяться від вулиці за будинком А. Позивач стверджує, що він не має доступу до цього нерухомого майна через купу каміння, що насипане відповідачами біля будинку на шляху до зазначених приміщень.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.01.2021 р. земельна ділянка по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:088:0012 (площею 0,0589 га) на праві приватної власності належить ОСОБА_1 і ОСОБА_5 (а.с. 162-163)

На а.с. 11 - копія рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.11.2007 р. (справа №2-4961/07), яким визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0244 га, по АДРЕСА_1 . Але рішення суду не виконано, за ОСОБА_2 право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2017 р. (справа №127/20341/16-ц) встановлено порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0641 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи №374 від 30.10.2017 р., згідно якого ОСОБА_3 виділено в користування земельну ділянку, загальною площею 0,0356 га, що складає 5/8 часток домоволодіння, а ОСОБА_1 та ОСОБА_7 - земельну ділянку, загальною площею 0,0156 га, що складає 3/8 часток домоволодіння. Залишено в загальному користуванні земельну ділянку, загальною площею 0,0129 га. (а.с. 78-81)

Згідно копії висновку експерта №419 від 24.07.2018 р. при дослідженні, на підставі технічної документації встановлено, що загальна площа житлового будинку літ. «А» по АДРЕСА_1 , складає 70,2 кв.м, що в одиницях площі 13/50 частин становить 18,25 кв. м, що не відповідає вимогам ДБН В.2.2.-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Фундамент літ. «Ф», який залишився від частини будинку, що був знищений внаслідок вибуху, та вигрібна яма № НОМЕР_2 є приналежною річчю до житлового будинку та не можуть бути виділені в натурі окремо. (а.с. 17-22)

ОСОБА_1 неодноразово звертався з заявами до комітету мікрорайону Пирогово з проханням засвідчити факт чинення перешкод в користуванні власністю ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , а також до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

З фотознімків, наданих сторонами, вбачається, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 між будинком А і межею з домоволодінням по АДРЕСА_1 знаходиться купа каміння, яке перешкоджає ОСОБА_1 пройти до його господарських будівель (сараю та погребу). (а.с. 46, 131, 151, 152, 157)

Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України

Відповідно до ст. 319 ч. 1, 2 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 386 ч. 2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 дійсно чиняться перешкоди в користуванні власністю (господарськими будівлями та спорудами) по АДРЕСА_1 , оскільки прохід до його власності загороджує каміння, яке розмістила на земельній ділянці по АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_3 , яка є представником співвласника домоволодіння по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , а тому позов в частині усунення перешкодв користуванні власністю шляхом зобов"язання прибрати каміння, що на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню щодо відповідача ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що вимога про усунення перешкод в користуванні власністю (господарськими будівлями та спорудами) шляхом зобов"язання знести металевий паркан не обгрунтована (в зв"язку з чим необхідно зносити весь паркан і яким чином він заважає позивачу користуватись його власністю - господарськими будівлями і спорудами), не підтверджена належними та допустимими доказами, ідентифікувати, яку саме частину паркану необхідно знести (позивач зазначав, що згоден на знесення частини паркану), не можливо за тих доказів, які надано суду, тому в задоволенні позову в цій частині потрібно відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 потрібно стягнути на користь держави 420,40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 319, 386, 391 ЦК України,

ст.ст. 13, 89, 77-79, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Зобов"язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні власністю (господарськими будівлями та спорудами) шляхом: зобов"язати прибрати каміння, що на території домоволодіння по АДРЕСА_1 (з боку домоволодіння по АДРЕСА_1 ).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 420,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 02.04.2021 р.

Суддя О.О.Венгрин