12 березня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
при секретарі Романенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.10.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання сторони за справою не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення за справою.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи у його відсутність або відзиву на позовну заяву до суду не надано.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ухвалою суду за цивільною справою №766/5424/18 від 11.06.2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Постановою Херсонського апеляційного суду за цивільною справою №766/5424/18 від 13.08.2019 року заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2018 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.08.2014 року продавець ОСОБА_4 передала покупцеві ОСОБА_5 у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.08.2014 року продавець ОСОБА_4 продала, а покупець ОСОБА_5 купила земельну ділянку площею 0,1002 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В матеріалах справи міститься заява (повідомлення) ОСОБА_1 від 12.07.2017 року про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.190 КК України, адресоване керівнику Дніпровського відділення поліції ГУНП у Херсонській області (а.с.11).
Відповідно до долученого до заяви про перегляд заочного рішення договору від 03.04.2015 року, складеному у простій письмовій формі та укладеному між відповідачем ОСОБА_2 й ОСОБА_5 , відповідач зобов`язується за дорученням, за рахунок та в інтересах ОСОБА_5 вчинити дії, направлені на продаж житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
За вказаним договором ОСОБА_2 , виступаючи від свого імені, самостійно укладає договори, розписки та вчиняє інші дії, направлені на укладання договору купівлі-продажу з третьою особою (надалі - покупець).
Також сторони вказаного договору узгодили позиції щодо ціни продажу вказаного нерухомого майна, щодо сплати винагороди ОСОБА_2 за виконане доручення тощо.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 року у справі № 6- 176цс12.
За ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Згідно ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.635 ЦК України: попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (ч.1); Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч.2); Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч.3); Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором (ч.4).
Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Таким чином, законодавчі вимоги до форми попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна є такі ж самі як і до договору купівлі-продажу нерухомого майна, тобто попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна має бути посвідчений нотаріально, чого в даній справі сторонами здійснено не було.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
В силу ст.571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості (ч.1). Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором (ч.2). У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню (ч.3).
Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна.
Будь-яких доказів на спростування позиції позивача стороною відповідача суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити позивачу суму авансу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відтак, за період з 10.06.2017 року по 09.09.2019 року з урахуванням сукупного індексу інфляції за період 1,217, інфляційні втрати складають 3258,95 гривень.
А сума трьох відсотків річних за період з 10.06.2017 року по 09.09.2019 року за 822 прострочених днів складає 1013,42 гривень.
Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 768,40 гривень.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 530, 570, 571, 625, 629, 635, 657 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН: НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан