Дата документу 04.03.2021 Справа № 554/8867/20
Провадження № 2/554/939/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Бритвіної Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди матері

УСТАНОВИВ:

25.09.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд надати йому дозвіл на виїзд за межі України малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Республіки Польща для навчання без дозволу та супроводу матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у його супроводі, як батька, з правом оформляти проїзні документи для тимчасового виїзду за межі України до Республіки Польща малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дати набранням рішенням суду законної сили строком на один рік, з поверненням до України.

В обґрунтування позову позивачем ОСОБА_1 зазначено, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано. Від шлюбу мають двох спільних дітей. З 11 серпня 2018 року малолітня дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,мешкає з ним в республіці Польща, офіційно зареєстрована та навчається у республіці Польща. Виїзд із ним дитини за межі України здійснювався за нотаріально посвідченими згодами матері, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ). Останню згоду було надано 31 липня 2019 року на період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2020 року. У подальшому, у липні 2020 року, позивач усно звернувся до відповідачки із проханням надати черговий дозвіл на виїзд їх спільної дочки за кордон для навчання та проживання, між тим, відповідач відмовилася надавати дозвіл, а повернутись до України позивач з малолітньою дочкою не може через карантинні обмеження, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.09.2020 відкрито провадження у справі.

Письмові заяві по суті справи, у встановлений судом строк, серед іншого, відзив відповідача на позов та письмові пояснення третьої особи, до суду не надходили.

Представник позивача, адвокат Салашний М.О., надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 24.12.2020 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову.

Від представника третьої особи у справі, ОСОБА_6 , надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохав суд прийняти рішення, яке буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, установив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , та відповідач, ОСОБА_2 з 02 червня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (актовий запис за № 454), який між ними було розірвано на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2014 року № 554/15622/14-ц, що набрало законної сили 02.12.2014 року.

Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

24.02.2015 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 553/344/15-ц з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання обох дітей.

30 липня 2018 року відповідачем, як матір`ю, було надано нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон у будь-який період з 10 серпня 2018 року по 31 серпня 2019 року у супроводі батька.

Установлено, що з 11 серпня 2018 року малолітня донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає з позивачем ОСОБА_1 у республіці Польща.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштована до п`ятого класу Початкової школи ім. Підполковника Франчішка Мєнткого в м. Цельондз, Лодзинське воєводство.

12 лютого 2019 року малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батько, ОСОБА_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3.

Установлено, що з 05 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 отримав посвідку на проживання з доступом до ринку праці на території республіки Польща строком до 31січня 2022 року.

З 13 березня 2019 року малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також має посвідку на проживання на території республіки Польща строком до 31 січня 2022 року.

Установлено, що 31 липня 2019 року відповідач, як матір, повторно надала нотаріально посвідчену згоду на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон у будь-який період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2020 року.

Під час розгляду справи установлено, що позивач не має заборгованості перед відповідачем по сплаті аліментів на утримання двох дочок в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 554/334/15-ц від 17.03.2015, виданого Октябрським районним судом м. Полтави

З довідки державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Т.В. Гриб № 43607 від 23.11.2020 вбачається, що станом на 20.11.2020 (включно по 30.11.2020) переплата становила - 4 504,06 грн.

09.09.2020 року представником ОСОБА_1 адвокатом Салашним М.О. на ім`я матері малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 цінним листом №847 з описом вкладення було направлено лист-звернення з проханням на протязі 10 днів з моменту отримання листа звернутися до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Пусан Т.В. та надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 до Республіки Польща для навчання на період з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2021 року.

Згідно з трекінгом поштового відправлення № 847 ТОВ «Укрпошта» вказану вимогу врученовідповідачу 10 вересня 2020 року, яка була залишена без виконання.

Під час розгляду справи відповідач, ОСОБА_9 , не заперечувала проти задоволення позову, про що надала до суду заяву.

Вирішуючи позов по суті, суд виходить з мети забезпечення якнайкращого інтересу дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцієюпро права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

На підставі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Вимогами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За умовами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу дитини проводитьсяна підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. З відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16 - річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважениходним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Виходячи з наведеного, суд приходить висновку, що виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон не обмежується законом, а законом лише встановлюється певний порядок оформлення такого виїзду.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Відповідно до ч. 2 статті 155 СК України батьківськіправа не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 10 Конвенції про права дитини передбачено право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З урахуванням вище встановлених обставин, вбачається, що спільна малолітня дочка сторін, ОСОБА_3 , тимчасово проживає разом із батьком, позивачем у справі, та навчається на законних правових підставах у республіці Польща, згоду на тимчасовий виїзд якої із батьком неодноразово надавала матір, відповідач у справі, однак, на вимогу позивача в черговий раз надати таку згоду, відповідач не відреагувала. Батько, позивач у справі, офіційно працевлаштований та має змогу піклуватись за дитиною у республіці Польща. Таким чином, виїзд малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком із правом оформляти проїзні документи для тимчасового виїзду за межі України до Республіки Польща без згоди матері з дати набранням рішенням суду законної сили строком на один рік, з поверненням до України, на думку суду, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Оскільки позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, розподіл судових витрат судом не здійснювався.

Керуючись статтями 7, 141, ч. 2 ст. 155 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 33, 51 Конституції України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтями 1-10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди матері - задовольнити у повному обсязі.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) дозвіл на виїзд за межі України малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Республіки Польща для навчання без дозволу та супроводу матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у супроводі батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з правом оформляти проїзні документи для тимчасового виїзду за межі України до Республіки Польща малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дати набранням рішенням суду законної сили строком на один рік, з поверненням до України.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Ленінським РС у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області 12.12.2014; адреса зареєстрованого АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 23.02.2007, адреса зареєстрованого м/п за адресою: АДРЕСА_2 ).

Третя особа, без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради (юридична адреса: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 30).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, як суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко