Справа № 136/1676/20
провадження № 2/136/437/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом проти ОСОБА_2 (далі - відповідач), з вимогою:

- визнати за позивачем право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,8472 га, кадастровий номер :02:000:157, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. До кола спадкоємців першої черги спадкування увійшли відповідач, як дочка спадкодавця, та його син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення, після смерті свого батька ОСОБА_4 . Позивач спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту в межах шестимісячного строку, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки нею не було пред`явлено нотаріусу витягу із Державного земельного кадастру на земельну ділянку, що належала її діду ОСОБА_3 . На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про шлюб позивача; свідоцтва про народження позивача; свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; довідку Струтинської сільської ради; довідку Держгеокадастру; постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій; витяг про нормативно грошову оцінку земельної ділянки.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.12.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала, однак канцелярією суду було одержано заяву відповідача, в якій вона просила розгляд справи праводити за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Ухвалою суду від 23.02.2021 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 , на що вказує свідоцтво про смерть (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Своїм правом на спадкування шляхом подачі заяв про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку скористались: ОСОБА_2 як дочка спадкодавця та позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті свого батька та сина спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Факт родинних відносин позивача із ОСОБА_4 підтверджено її свідоцтвом про народження та відповідно свідоцтвом про шлюб (а.с. 6-7). Інший спадкоємець ОСОБА_2 у встановлений законодавством термін подала відповідну заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, та в нотаріальному порядку нею переоформлено спадкові права на 1/2 частку спірної земельної ділянки, та отримала державний акт на земельну ділянку (а.с. 14).

Судом встановлено, що до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_3 увійшла земельна ділянка, площею 3,8472 га, кадастровий номер :02:000:157, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_3 згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ВН №082584 виданого 10.06.2003. Крім того, судом встановлено, що інший спадкоємець ОСОБА_4 також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 9). Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Своїм правом на спадкування скористалась його дочка ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту в межах шестимісячного строку, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, оскільки нею не було пред`явлено нотаріусу витягу із Державного земельного кадастру на земельну ділянку, що належала ОСОБА_3 .

Суд, з огляду на встановлені обставини, вирішуючи питання про визнання за позивачем право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,8472 га, кадастровий номер :02:000:157, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін з дня смерті діда позивач не зверталася, однак як неповнолітня особа автоматично прийняла спадщину відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Зібрані у справі докази підтверджують належність майна спадкодавцеві як власнику, позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняла, у тому числі у вигляді частки земельної ділянки, які є предметом даного спору, отож вона їй належить, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості за наведених вище підстав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 76-80, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити в повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,8472 га, кадастровий номер :02:000:157, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко