ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3825/21 Справа № 212/1015/17-ц Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської Я.М.,

суддів - Бондар Я.М.,Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо збагачувальний комбінат»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року, яка постановлена суддею Чорним І.Я. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту ухвали суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» (далі ПрАТ «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто зПрАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 75 000 гривень.

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання.

В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року частково задоволено позовні вимоги позивача та судом першої інстанції встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 з 1999 року по 2012 рік працював на шахті «Орджонікідзе», правонаступником якого є ПрАТ «ЦГЗК». Висновком МСЕК від 02 червня 2004 року йому було первинно встановлено 35 % втрати професійної працездатності, з яких: 20% - по пиловому бронхіту та 15% - по нейросенсорній приглуховатості. При наступному переогляді батькові позивача ОСОБА_2 висновком МСЕК від 31 травня 2005 року році повторно встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких: 20% - по Хозл та 20% - по туговухості. При повторному переогляді висновком МСЕК від 26 березня 2007 року позивачу повторно батькові позивача ОСОБА_2 встановлено 60% втрати професійної працездатності, з яких: первинно 30% - по деформуючому артрозі, повторно 25% - по Хозл та 15% - по туговухості, ІІІ група інвалідності, безстроково. При наступному переогляді батькові позивача ОСОБА_2 висновком МСЕК від 01 березня 2016 року повторно встановлено 85% втрати професійної працездатності по Хозл, ІІ група інвалідності, безстроково. Довідкою №0000158 комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 16 вересня 2016 року встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів.

Звертаючись до суду в травні 2017 року з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання позивач ОСОБА_1 зазначив, що винними у отриманні його батьком професійних захворювань є дві юридичні особи, а саме: ПрАТ «ЦГЗК» та ПАТ «Кривбасзалізрудком» в період роботи його батька на цих підприємствах, а саме: ПАТ «Кривбасзалізрудком» з 25 червня 1984 року по 31 грудня 1998 року на шахті Орджонікідзе» та ПрАТ «ЦГЗК» з 01 січня 1999 року по 02 квітня 2012 року на шахті Орджонікідзе».

У березні 2020 року позивач, дізнавшись, що ПрАТ «ЦГЗК» є правонаступником прав та обов`язків також шахти імені Орджонікідзе ДВО «Кривбасруда», де померлий батько позивача працював з 25 червня 1984 року по 31 грудня 1998 року, що не було відомо ні суду під час ухвалення оскаржуваного рішення, ні позивачу по справі, у зв`язку з чим, вважає, що наявні підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

На підставі наведеного вище позивач просив суд переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення його позову та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 640 000 грн. посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що батько позивача працював тільки на підприємстві відповідачаПрАТ «ЦГЗК» , яке не створило безпечних умов праці, внаслідок чого батько отримав професійні захворювання, що й стали причиною його смерті, а не двох підприємствах у шкідливих умовах праці, як вважав позивач, та зазначені обставини не були відомі ні позивачу по справі, ні суду першої інстанції на час розгляду справи та стали відомі позивачу ОСОБА_1 в березні 2020 року.

Позивач зазначає про те, що смерть батька стала для нього великим горем та тяжкою втратою, у зв`язку чим йому завдано моральну шкоду, так як позивач втратив рідну людину, яку дуже любив та поважав, після смерті батька він знаходиться в напруженому стані, адже думки про смерть батька не залишають його і до теперішнього часу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу позивача такою, що не підлягає задоволенню, так як зводиться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_3 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, представника ПрАТ «ЦГЗК» - Громко Н.В.,яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача, просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, відзиву відповідача на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання, позовні вимоги позивача задоволено частково та стягнуто на користь позивача моральну шкоду в сумі 75 000 гривень. Рішення набрало законної сили 12 вересня 2019 року. Підставами звернення до суду були обставини роботи померлого батька позивача на шахті імені Орджонікідзе ПрАТ «ЦГЗК».

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та врахував характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, конкретні обставини по справі і наслідки, що наступили та встановив розмір моральної шкоди у меншому розмірі ніж зазначав позивач, а саме 75 000,00 грн.

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року, за нововиявленими обставинами, оскільки позивач у березні 2020 року дізнався, що ПрАТ «ЦГЗК» є правонаступником прав та обов`язків шахти імені Орджонікідзе ДВО «Кривбасруда», де померлий батько позивача працював з 25 червня 1984 року по 31 грудня 1998 року, що скасовано на час розгляду справи, однак не було відомо суду під час ухвалення оскаржуваного рішення та позивачу по справі, в зв`язку з чим, вважає, що наявні підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Оскільки ухвалюючи рішення про стягнення з ПрАТ «ЦГЗК» на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок смерті батька, суд не врахував роботу померлого батька на шахті імені Орджонікідзе ДВО «Кривбасруда», правонаступником якої є ПрАТ «ЦГЗК», де померлий батько позивача працював з 25 червня 1984 року по 31 грудня 1998 року, а була врахована тільки його робота з 1999 року по 2004 року на шахті імені Орджонікідзе ПрАТ «ЦГЗК», тому розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на його користь має бути 640 000,00 гривень.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач в заяві про перегляд судового рішення не є нововиявленими обставинами та зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Як зазначено у п.7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишались невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі "PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Таким чином, колегія суддів, врахувавши встановлені у справі нововиявлені обставини, а саме правові висновкиВерховного Суду, викладені у Постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 212/5156/15-ц (провадження № 61-1923св18), відповідно до яких правонаступником шахти імені Орджонікідзе ДВО «Кривбасруда» є Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року, за нововиявленими обставинами, оскільки, як вбачається з акту №13 розслідування хронічного професійного захворювання від 2006 року, причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_2 є робота, яка характеризується важкою фізичною працею, пов`язаною з підйомом і переміщення вантажів, незручною позою і вимушеним нахилом тулубу у період з 25 червня 1984 року по 01 січня 1999 року на шахті імені Орджонікідзе ДВО «Кривбасруда». Проте, як вбачається з матеріалів справи підставою задоволення позову були обставини того, що ОСОБА_2 з 1999 року по 2012 рік працював на різних посадах Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ш. «Орджонікідзе».

Факт правонаступництва саме ПрАТ «ЦГЗК» прав і обов`язків шахти Орджонікідзе, а не ПАТ «Кривбасзалізрудком», не був відомий заявникові та не досліджувався судом першої інстанції при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю батька від професійного захворювання у 2017 році.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки ново виявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України є ново виявленими, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції від 02 лютого 2021 року підлягає скануванню, заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання скасуванню, з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 15 грудня 2006 року, довідкою посмертного огляду по встановленню причинного зв`язку між смертю та профзахворюванням від 16 вересня 2016 року, встановлено, що професійне захворювання виникло внаслідок тривалої праці в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача, що потягло за собою в подальшому смерть ОСОБА_2 , що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що він втратила рідну йому людину, яку дуже любив і поважав. Смерть батька призвела до того, що позивач тривалий час перебуває в напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають його навіть до теперішнього часу, що постійно пригнічує його.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, колегія суддів враховує роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що він втратив рідну йому людину, яку дуже любила і поважав. Смерть батька призвела до того, що позивач тривалий час перебуває в напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають його навіть до теперішнього часу.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 15 січня 2021 року у справі № 210/2262/19.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер, інтенсивність і довготривалість моральних страждань позивача, якому внаслідок смерті батька завдано моральної шкоди, оскільки він втратив рідну йому людину, втрата призвела до того, що позивач перебуває у напруженому психічному стані, думки про його смерть не залишають його до теперішнього часу. Все це спричиняє великі моральні страждання та переживання позивачу. Вважає, що ніяка сума компенсації не може компенсувати ту втрату, яку поніс позивач, оскільки ніяка сума не може повернути радість спілкування з батьком, з людиною, яка подарувала йому життя, приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягненню з ПрАТ «ЦГЗК» на користь позивача моральної шкоди в розмірі 350 000 гривень.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне, врахувати те, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року, яке було виконане відповідачем ПрАТ «ЦГЗК» у 2017 року та сплачено на його виконання ОСОБА_1 75 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим, з відповідача, ПрАТ «ЦГЗК» на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 275 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнена від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п. 3 ч. 3 ст. 175, п. 1.ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подала позов про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництвіта визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

У зв`язку з вищенаведеним відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» колегія суддів вважає за необхідне стягнути ПрАТ «ЦГЗК» на користь держави судовий збір 2 750 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави підлягають стягненню 4 125 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по справі за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374,376, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання - скасувати за нововиявленими обставинами та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю батька від професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричиненої смертю батька від професійного захворюванняу розмірі 275 000 (двісті сімдесят п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір, за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат»» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 4 125 (чотири тисячі сто двадцять п`ять ) гривень.

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: