Ухвала

06 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 336/528/19

провадження № 61-4680ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя

від 17 вересня 2020 року у складі судді Щасливої О. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз», товариство) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником будинку

АДРЕСА_1 . 01 жовтня 2018 року працівниками АТ «Запоріжгаз» складений акт № про порушення законодавства про газорозподільні системи, зокрема виявлено несанкціонований газопровід, проведений шляхом прихованих заходів. У цей же день здійснено відключення газопостачання до її будинку про що складений відповідний акт. 10 жовтня

2018 року комісією з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз» визнано акт про порушення № правомірним, 26 жовтня 2018 року вона отримала акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, розмір якого складає 137 973,18 грн.

Такі дії працівників товариства, на її думку, є незаконними, оскільки відповідно до наведених в Кодексі газорозподільних систем термінів несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключення газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу у зв`язку з яким не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу), що означає необхідність фізичного з`єднання патрубка з мережами газопостачання. Між тим виявлений патрубок хоча й був приєднаний за допомогою хомута до газової труби, проте він не був поєднаний з іншого боку з будь-якими комунікаційними улаштуваннями, лише за наявності яких є підстави для кваліфікації вказаної конструкції як несанкціонованого газопроводу. Натомість, щомісячно протягом опалювального сезону вона та члени її сім`ї використовують не менше 300 куб. м газу, що свідчить про відсутність у неї підстав для позаоблікового споживання природного газу.

Посилаючись на наведене, позивачка просила визнати протиправними дії уповноважених осіб АТ «Запоріжгаз» зі складання акта розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, розмір якого складає 137 973,18 грн; визнати незаконним припинення газопостачання за адресою:

АДРЕСА_1 ; зобов`язати АТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 , припиненого 01 жовтня 2018 року.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня

2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду

від 02 лютого 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії уповноважених осіб АТ «Запоріжгаз» зі складання акта розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, розмір якого складає 137 973,18 грн на підставі акта про порушення Кодексу газорозподільних систем від 01 жовтня 2018 року № . Визнано незаконним припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснене АТ «Запоріжгаз» 01 жовтня 2018 року. Зобов`язано АТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 , припиненого 01 жовтня 2018 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Запоріжгаз», у якій заявник просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору в даній справі є вимоги про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб(2 270,00х250=567 500,00) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення

від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак