Справа № 308/6706/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., за участі секретаря судових засідань Стегней К.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2 та другого відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_4 , про усунення перешкод шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до першого відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) та другого відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), за якою просить суд:

-усунути перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_4 шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири по АДРЕСА_4 , без надання іншого житла;

-усунути перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_4 шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , та виселити без надання іншого житла.

За ухвалою від 23.11.2020 року судом було відкрите провадження у справі № 308/6706/20 за позовом ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2 та другого відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_4 , про усунення перешкод шляхом виселення у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у цій справі.

У підготовче судове засідання не прибули сторони та їх представники, будучи належним чином повідомлені судом про час і місце розгляду справи.

Дослідивши письмові заяви подані сторонами, суд дійшов до наступних висновків.

22.12.2020 року до суду надійшло клопотання від 22.12.2020 року № 6604 від представника третьої особи у цій справі ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду, оскільки у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із 13.04.2017 року перебуває справа № 308/3089/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартири шляхом виселення та зняття з реєстрації, яке було зупинене за ухвалою суду від 19.02.2019 року до розгляду судом справи № 308/3876/17.

Як вбачається з електронної системи документообігу суду Д-3 в провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачука О.А. дійсно перебувала справа № 308/3089/17.

За ухвалою від 13.04.2017 року судом було відкрите провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстрації та призначено справу до судового розгляду.

За ухвалою від 09.08.2017 року судом було в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстрації залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

За ухвалою від 12.02.2019 року судом було зупинено провадження по справі № 308/3089/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог - відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстрації до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ухвалою від 28.05.2020 року судом було поновлено провадження у цій цивільній справі № 308/3089/17.

За ухвалою від 10.06.2020 року судом було позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог - відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстрації залишено без розгляду.

Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що на час відкриття провадження у цій справі 23.11.2020 року, в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області була відсутня справа № 308/3089/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог - відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстрації, оскільки позовна заява у цій справі за ухвалою суду від 10.06.2020 року була залишена без розгляду, тобто відсутня справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відтак, як на час подання клопотання так і на час його розгляду, відсутні підстави для залишення без розгляду позовної заяви у цій справі, тому слід відмовити у задоволенні клопотання від 22.12.2020 року № 6604 представника третьої особи у цій справі ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду.

29.01.2021 року до суду надійшла заява від 29.01.2021 року від представника другого відповідача у цій справі ОСОБА_3 ОСОБА_6 про зупинення розгляду справи, за якою він просить суд: зупинити провадження у справі № 308/6706/20 за позовом ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2 та другого відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_4 , про усунення перешкод шляхом виселення, - до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства у справі № 308/3876/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

В обґрунтування заяви представник зазначив наступне.

Підчас подання позову відповідач забув повідомити, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувала аналогічна справа щодо спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав, а саме справа № 308/3089/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - відділ державної реєстрації проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстрації.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.02.2019 року провадження у вказаній справі зупинене до розгляду іншої справи № 308/3876/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_7 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності, що підтверджується ухвалою від 19.02.2019 року.

При винесенні вказаної ухвали суд виходив з того що предметом спору у розглядуваній справі є усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є батьками ОСОБА_4 , тому суд дійшов до переконання, що вирішення даної справи є неможливим до вирішення спору за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З метою обійти зупинення ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19.02.2019 року про зупинення провадження у справі № 308/3876/17, ОСОБА_1 подав заяву про залишення позову без розгляду та повторно звернувся до суду з аналогічним позовом.

В той же час, в провадженні Ужгородського міськрайонного суду по теперішній час перебуває справа № 308/3876/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_7 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності, що підтверджується інформацією про справу з сайту Ужгородського міськрайонного суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ч. 2 цієї ж статті з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Як вбачається з електронної системи документообігу суду Д-3 у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із 23.05.2017 року дійсно перебуває цивільна справа № 308/3876/17 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. На цей час остаточне рішення у цій справі не винесене.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2020 року № 208780473, ОСОБА_1 із 16.03.2017 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2017 року у справі № 308/4067/17, був розірваний шлюб, зареєстрований 21.09.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, за актовим записом № 497 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З урахуванням вищенаведених фактів та вимог статті 60 СК України квартира за адресою: АДРЕСА_6 , може бути визнана спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що і є предметом розгляду у справі № 308/3876/17 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Слід зазначити, що у цій справі предметом розгляду є позовні вимоги позивача - ОСОБА_1 про:

-усунення перешкод в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_4 шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири по АДРЕСА_4 , без надання іншого житла;

-усунення перешкод в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_4 шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , та виселення без надання іншого житла.

Як пояснив представник відповідача ОСОБА_6 у письмовому додатковому поясненні від 02.03.2021 року, відповідач ОСОБА_3 являється матір`ю ОСОБА_4 (третьої особи), та являється членом її сім`ї, оскільки після розірвання шлюбу вона спільно проживала із батьками, відповідачами у цій справі, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).

У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У даному випадку спір у цій справі виник між власником майна, позивачем у цій справі - ОСОБА_1 та батьками його колишньої дружини, третьої особи у цій справі - ОСОБА_4 , - відповідачами у цій справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , яка є предметом спору у цивільній справі № 308/3876/17 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Рішення у іншій справі № 308/3876/17 може істотно вплинути на рішення у цій справі, оскільки у разі визнання спірної квартири за адресою: АДРЕСА_4 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та його колишньої дружини ОСОБА_4 , відповідачем може ставитися питання про правомірність проживання у цій квартирі як членом сім`ї співвласника квартири - ОСОБА_4 , інакше підтвердиться відсутність будь яких правових підстав для такого проживання, що зумовить рішення у цій справі.

Відтак суд дійшов висновку, що без вирішення іншої цивільної справи № 308/3876/17 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, неможливо прийняти рішення у цій справі, відтак слід задовольнити клопотання представника відповідача та зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Судом також під час розгляду зазначеного клопотання було з`ясовано, що представником відповідача до матеріалів справи подана копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - 30 листопада 2020 року, видана Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) 30.11.2020 року.

ОСОБА_8 відповідач помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто після відкриття провадження у цій справі за ухвалою від 23.11.2020 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: закриття провадження у справі.

Згідно п. 7 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Ч. 2 ст. 256 ЦПК України встановлює, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що провадженні у цій справі слід закрити в частині позовних вимог до першого відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки настала смерть фізичної особи, що підтверджено належними доказами та спірні правовідносини не допускають правонаступництва, тому, що нерозривно пов`язані із особою та її житловими правами.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ст.ст. 200, 251, 253, 255, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання від 22.12.2020 року № 6604 представника третьої особи у цій справі ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду.

Провадженні у цій справі № 308/6706/20 закрити в частині позовних вимог до першого відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки настала смерть фізичної особи.

Роз`яснити всім учасникам розгляду справи, що у відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Заяву від 29.01.2021 року представника другого відповідача у цій справі ОСОБА_3 ОСОБА_6 про зупинення розгляду справи задовольнити.

Зупинити провадженні у цій справі № 308/6706/20 (провадження № 2/308/2113/20) за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача ОСОБА_4 , про усунення перешкод шляхом виселення, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи, у цивільній справі № 308/3876/17 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвала суду про закриття та зупинення провадження у справі може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити всім учасникам справи, що у відповідності до п. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Н.В. Дергачова