ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/8796/19

провадження № 22-ц/4809/131/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда у складі судді Шевченко І.М. від 25 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У грудні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 28.08.2007 між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір,за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 33169,18 доларів США на термін до 28 серпня 2014 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 28 серпня 2007 року.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 28 серпня 2019 року становить 86 760,37 доларів США, з яких:

14 869,34 доларів США - заборгованість за кредитом; 16 728,67 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1789,94 доларів США - заборгованість за комісією за користування кредитом; 53 372,42 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Разом з тим, банк посилаючись на те, що на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, просив стягнути з боржника та поручителя на його користь заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10.12.2017 по 28.08.2019 в сумі 4974,95 доларів США, що еквівалентно 123 329,01 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди в зазначені цим Договором терміни.

Згідно п.2.2.1 Договору позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, зазначені в п. 7.1. цього Договору.

Відповідно до п.7.1. Договору, з урахуванням внесених змін Додатковою угодою від 28 квітня 2012 року, банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 28.08.2007 до 19.11.2018 включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 43 189,95 доларів США на наступні цілі: 18 632,37 доларів США на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 6,81 доларів США для сплати за реєстрацію Предмету в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно п. 1.2. на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № KGMDAK00000043 від 28.08.2007, договором особистого страхування № KGMDAK00000043 від 28.08.2007 на строк до 27.08.2008 у сумі 1792,96 доларів США, а також винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 186,32 доларів США тра у розмірі 22571,48 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору.

Згідно п.7.3 Договору, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним Договором виступає SKODA OCTAVIA ELEGANCE 2.0, НОМЕР_1 , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов`язань за даним Договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11.05.2012 між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість за кредитним договором станом на 28 серпня 2019 року - 86 760,37 доларів США, з яких:

14 869,34 доларів США - заборгованість за кредитом; 16 728,67 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1789,94 доларів США - заборгованість за комісією за користування кредитом; 53 372,42 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2012 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № KGMDAK00000043 від 28.08.2007 в розмірі 136 459,55 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Skoda, модель Octavia A5 Eleganse, рік випуску 2007, тип ТЗ легковий комбі В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу автомобіля.

На підставі вказаного рішення, ОСОБА_1 передано вказаний автомобільна реалізацію представнику банку, що підтверджується актом приймання передання /а.с.44/.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц.

Частинами першою і третьою статті 251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 252 та частиною першої статті 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Банк просив стягнути з солідарно відповідачів на його користь заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10.12.2017 по 28.08.2019 в розмірі 4974,95 доларів США.

Як убачається з кредитного договору, банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти на строк до 19 листопада 2018 року включно. Погашення заборгованості по цьому договору здійснюється шляхом щомісячних платежів у розмірі 367, 70 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії.

Тобто, 19 листопада 2018 року припинився строк кредитування і з цього часу кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені, передбачених договором.

Отже, вимоги банку в частині стягнення відсотків за період з 19.11.2018 по 28.08.2019 є безпідставними. Іншого розрахунку по відсоткам за користування кредитом за період з 10.12.2017 по 19.11.2018 банком не надано, а апеляційний суд не наділений спеціальними знаннями для здійснення перерахунку заборгованості по відсоткам за цей період.

Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.04.2021

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М.Дьомич