ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» березня 2021 року

м. Харків

справа № 953/22291/19

провадження № 22ц/818/1979/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року у складі судді Зуб Г.А.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, позовні вимоги за яким в подальшому зменшив.

Позовна заява мотивована тим, що 12 червня 2019 року о 19 годині 19 хвилин на автодорозі М-06 Брест-Литовське шосе в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «DAF», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Вказав, що за цим фактом складено протокол про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_2 . В подальшому постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначив, що в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , був пошкоджений, внаслідок чого йому завдано матеріальних збитків.

Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ОСОБА_2 застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0878230 у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», 13 червня 2019 року він подав до товариства повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду, та 09 липня 2019 року звернувся до нього із заявою про виплату страхового відшкодування.

Вказав, що для визначення матеріального збитку, завданого його автомобілю, а також ринкової вартості автомобіля він звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт».

Зазначив, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №С19-260 від 01 липня 2019 року, виготовленого на його замовлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтоекспертиза Стандарт», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 275 151,88 грн. Ринкова вартість автомобіля - 132 513,32 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди. За виготовлення вказаного звіту сплачено 2500,00 грн.

Вказав, що відповідно до звіту про ринкову вартість колісного транспортного засобу №С19-262 від 01 липня 2019 року середня ринкова вартість пошкодженого автомобіля «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , складає 68 000,00 грн. За виготовлення вказаного звіту сплачено 4000,00 грн.

Таким чином, вважав, що розмір збитку, який підлягає відшкодуванню, становить 64 513,32 грн (132 513,32 грн вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди 68 000,00 грн вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди).

Однак, відповідач у встановлений законом строк страхове відшкодування не виплатив. При цьому, відповідач визначив ринкову вартість транспортного засобу у розмірі 97 006,54 грн, проте такий розмір ринкової вартості актуальний для вантажного автомобіля, тоді як його автомобіль законно переобладнаний на вантажно-пасажирський, що суттєво збільшує його ринкову вартість.

Зазначив, що 10 жовтня 2019 року відповідачем прийнято рішення про виплату йому страхового відшкодування в розмірі 28 982,54 грн. Однак, з таким розміром відшкодування він не погоджується, адже розмір завданої шкоди суттєво занижений.

Вказав, що з відповідача також підлягає стягненню пеня за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1861,92 грн за період з 07 жовтня 2019 року по 07 листопада 2019 року, оскільки він зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування до 07 жовтня 2019 року, чого не зробив.

Просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на його користь страхове відшкодування у розмірі 25 000,25 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500,00 грн та 4000,00 грн, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1861,92 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 23 315,52 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на його користь страхове відшкодування в розмірі 24 976,25 грн; пеню в розмірі 1861,92 грн; витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн; витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 6500,00 грн, та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, а всього 17 268,40 грн; в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати в частині стягнення 6500,00 грн вартості звітів № С19-260 та №С19-262 від 01 липня 2019 року та ухвалити в частині стягнення вказаної суми нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у розмірі 6500,00 грн та покласти на позивача витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього витрати позивача за складання звітів про визначення матеріального збитку, оскільки він у повному обсязі виконав обов`язки щодо забезпечення огляду пошкодженого автомобіля позивача та визначення розміру відшкодування. 20 червня 2019 року його працівником у присутності позивача оглянуто автомобіль, складено акт огляду, на підставі якого на його замовлення виготовлено звіт про оцінку колісного транспортного засобу. Звіти від 01 липня 2019 року не є висновками експертизи, оцінка проведена позивачем на власний розсуд без залучення до цього відповідача. Надані позивачем звіти про оцінку не покладені в основу рішення суду.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» необхідно задовольнити, рішення суду в оскаржуваній частині скасувати.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що витрати позивача на виготовлення звітів у сумі 6500,00 грн за своєю природою є судовими витратами, пов`язаними із розглядом справи, які підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 червня 2019 року о 19 годині 19 хвилин на автодорозі М-06 Брест-Литовське шосе в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного ОСОБА_1 автомобіля «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «DAF», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а. с. 13-14).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0878230 (а. с. 91).

13 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду, та 09 липня 2019 року звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 15-16, 17).

20 червня 2019 року оцінювачем за участі ОСОБА_1 та представника страховика оглянуто транспортний засіб «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , та виявлено низку пошкоджень, про що складено протокол (акт) огляду транспортного засобу (а. с. 100).

Для визначення розміру вартості відновлювального ремонту належного йому автомобіля ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза Стандарт».

Як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку №С19-260 від 01 липня 2019 року, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза Стандарт», ринкова вартість колісного транспортного засобу «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , визначена за порівняльним підходом може складати 132 513,32 грн; вартість відновлювального ремонту за витратним підходом складає 275 151,88 грн; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 132 513,32 грн (а. с. 19-53).

Зі звіту про ринкову вартість колісного транспортного засобу №С19-262 від 01 липня 2019 року, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза Стандарт», вбачається, що середня ринкова вартість пошкодженого автомобіля «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди, на дату оцінки складає 68 000,00 грн (а. с. 55-69).

За складання вказаних звітів ОСОБА_1 сплачено відповідно 2500,00 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № С19-260 від 08 липня 2019 року, та 4000,00 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № С19-262 від 21 червня 2019 року (а. с. 18, 54).

Водночас, на замовлення страхової компанії фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 складено звіт №056/06/19 про оцінку колісного транспортного засобу, відповідно до якого станом на 20 червня 2019 року дійсна ринкова вартість автомобілю «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , в неушкодженому стані на дату дорожньо-транспортної пригоди становила 97 006,54 грн, вартість відновлювального ремонту 282 138,58 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу 111 255,56 грн, та вартість працездатних складових 68 024,00 грн. Звіт затверджено 26 вересня 2019 року (а. с. 92-109).

На підставі вказаного звіту 10 жовтня 2019 року Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 28 982,54 грн, про що повідомлено ОСОБА_1 листами про погодження розміру страхового відшкодування від 10 жовтня 2019 року № 2951 та про прийняте рішення № 2952 від 10 жовтня 2019 року (а. с. 70, 71).

Як вбачається з висновку експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса за результатами автотоварознавчої експертизи №4567 від 23 червня 2020 року, ринкова вартість автомобіля «FIAT DOBLO», державний номер НОМЕР_1 , в непошкодженому стані до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 червня 2019 року, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 121 982,79 грн (а. с. 160-166).

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством.

Відповідний висновок викладено у пункті 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 925/1196/18 , пункті 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц за провадженням № 14-400 цс 18, пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц за провадженням № 14-447цс19, пункті 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 489/5045/18 за провадженням № 14-191 цс 19.

Частиною 1 статті 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи з метою визначення розміру ринкової вартості належного йому автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди, вартості відновлювального ремонту та заподіяного матеріального збитку ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза Стандарт», яким на його замовлення складено звіт про визначення вартості матеріального збитку №С19-260 від 01 липня 2019 року та звіт про ринкову вартість колісного транспортного засобу №С19-262 від 01 липня 2019 року. За складання зазначених звітів ОСОБА_1 сплачено кошти у загальному розмірі 6500,00 грн.

Тобто, у даному разі суб`єктом оціночної діяльності зроблено звіти про оцінку вартості транспортного засобу, його ремонту та матеріального збитку, а не складено висновок експерта.

Виходячи з викладеного, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про віднесення витрат ОСОБА_1 на проведення оцінки майна до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки зазначені витрати не підпадають під поняття судових витрат в розумінні статті 133 ЦПК України.

За своєю природою такі витрати є саме збитками, тобто витратами, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Виходячи з встановлених обставин справи, судова колегія вважає, що вартість складання звітів про оцінку у розмірі 6500,00 грн не може бути стягнута як збитки позивача у цій справі, оскільки вартість звітів відноситься до витрат позивача лише в тому випадку, якщо такий звіт взято до уваги як доказ у справі.

Натомість, визначаючи розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, суд першої інстанції керувався висновком експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса за результатами автотоварознавчої експертизи №4567 від 23 червня 2020 року та звітом №056/06/19 про оцінку колісного транспортного засобу від 20 червня 2019 року, складеним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 на замовлення страхової компанії.

Звіти про оцінку, виготовлені за замовленням позивача, в основу рішення суду першої інстанції не покладені, розмір виплати доведено іншими доказами.

Таким чином, оскільки замовлення зазначених звітів не призвело до поновлення порушеного права ОСОБА_1 , підстав для стягнення вартості їх складання з відповідача на його користь не вбачається.

Крім того, згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як вбачається з матеріалів справи, страховою компанією після отримання від ОСОБА_1 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вжито заходів щодо проведення огляду його транспортного засобу та замовлено проведення оцінки. За таких умов, підстав для покладення на страховика обов`язку з відшкодування потерпілому витрат на проведення дослідження згідно вимог пункту 34.2. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не вбачається.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження, у розмірі 2500,00 грн та 4000,00 грн з вищенаведених підстав.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» оскаржує рішення суду лише в частині стягнення коштів у розмірі 6500,00 грн, що складає 19,5% від ціни позову (25 000,25+2500,00+4000,00+1861,92). За подання апеляційної скарги в цій частині вимог підлягав оплаті судовий збір у розмірі 224,76 грн (768,40 грн х 19,5% х 150%), який у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року в оскаржуваній частині - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування в частині стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500,00 грн та 4000,00 грн залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» 224,76 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 31 березня 2021 року.