Справа № 167/1367/20
Номер провадження 2/167/63/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Свій позов мотивує тим, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2015 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. до досягнення повноліття та на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 450 грн., який на даний час є повнолітнім. Вказує, що відповідач у вихованні та розвитку дітей жодної участі не приймає. На даний час сума аліментів, які стягуються з відповідача, є недостатньою для належного утримання неповнолітнього сина у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, постійним зростанням цін, зокрема на харчування, придбання одягу та взуття. Власними силами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дітей, а відповідач добровільно не хоче надавати матеріальну допомогу. Відповідач офіційно не працює, однак їздить на тимчасові заробітки за кордон, інших осіб на утриманні немає.

Враховуючи зазначені обставини, в тому числі, погіршення її матеріального становища, обов`язок утримувати дітей, який покладається рівною мірою на матір і на батька, позивач просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2015 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 18 січня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2021 року позовну вимогу ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання залишено без розгляду.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 05 квітня 2021 року до матеріалів справи приєднано письмові докази.

Позивач в судове засідання не з`явилась. 05 квітня 2021 року подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно відповіді Любешівської селищної ради № 125/04-07/2-21 від 22 січня 2021 року вбачається, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, поштові відправлення повернулися на адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою. За таких обставин, судом було розміщено оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місце знаходження чи місце роботи якого не відоме, про дату, час та місце розгляду справи та на офіційному веб сайті "Судова влада". Крім цього, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 228 відповідач ОСОБА_2 26 березня 2021 року особисто отримав судову повістку про виклик до суду за адресою зазначеною позивачем. Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

02 березня 2021 року на електронну адресу суду надійшли пояснення відповідача ОСОБА_2 , згідно яких він зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., оскільки немає постійного місця роботи, єдиним його доходом є тимчасові заробітки, однак у зв`язку з карантинними обмеженнями за період з 01 січня 2020 року по сьогоднішній день за кордоном перебував всього 5 місяців. Зазначає, що допомогу на утримання дітей надає. Просив відмовити у стягненні аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить до наступного.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Суд встановив, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 .

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково, ухвалено: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду з 05 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_4 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою комунального закладу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступеня села Залісці» ОСОБА_4 навчається в 5 класі цього навчального закладу.

У відповідності до довідки Рожищенської районної філії Волинського обласного центру зайнятості від 22 березня 2021 року № 321 позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Рожищенській районній філії Волинського обласного центру зайнятості як безробітна.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн..

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при встановлені розміру аліментів. Суд враховує, що відбулись зміни у житті дитини, вона підросла, є особою шкільного віку, в зв`язку з чим закономірно, збільшилися витрати на його утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку суттєво збільшився, а визначений судом розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 наразі є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Суд вважає також доведеним, що матеріальний стан позивача погіршився, оскільки вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини.

Судом береться до уваги, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити розмір його доходу. Відповідач не надав доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання сина в збільшеному розмірі, та спростовують встановлені судом фактичні обставини.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи виключно з інтересів дитини, розмір аліментів необхідно збільшити із твердої грошової суми в розмірі 400 грн. на тверду грошову суму в розмірі 1300 грн. щомісячно.

З аналізу наведених норм права та рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2, 11-13, 223, 247, 141, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 150, 155, 184, 192 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2015 року у справі № 162/1484/15-ц з 400 (чотириста) гривень на 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 05 квітня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І. Т. Гармай