№ 207/2819/20
№ 2/207/564/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Онищенко Н.В.

представника позивача Бабаєва Е.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно і про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно та зняття арешту. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він домовився з ОСОБА_2 про послугу щодо купівлі та доставки йому автомобіля з Європи. 13.07.2020 року він через свого знайомого ОСОБА_3 за допомогою банківського переказу переказав на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 158 650,80 грн для купівлі автомобіля. 13.07.2020 року після переказу вищевказаних коштів, ОСОБА_2 йому повідомив, що гроші він отримав, але скористатися ними він не може, оскільки на його грошові рахунки було накладено арешт за виконавчим провадженням № 53177184 яке відкрито за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2016 року. Зняти та повернути грошові кошти ОСОБА_2 не може. У зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно та зняття арешту.

01 грудня 2020 року Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по цивільній справі відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання.

17 грудня 2020 року Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області підготовче провадження в цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання з`явився, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також через канцелярію суду 16.12.2020 року надав відзив на позовну заяву та 30.12.2020 року доповнення до відзиву з яких вбачається, що на примусовому виконанні у відповідному відділі з 19.12.21016 року перебуває наказ № 904/460/16 від 11.04.2016 року виданий Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість в розмірі 563 723,08 грн. Так, згідно даних з ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено, що всі рахунки, які арештовані на підставі постанови заступника начальника відділу Астаповой О.В. від 23.06.2020 року про арешт коштів боржника належать боржнику ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 . Крім того позов подається не від імені особи яка сплачувала кошти на рахунок, згідно квитанції, а також додатково повідомили, що арешт на кошти накладений 23.06.2020 року, сплата коштів відбулась 13.07.2020 року, на підставі чого просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що постановою про арешт коштів боржника ВП № 53177184 від 23.06.2020 було накладено арешт на кошти ОСОБА_2 , що містяться на рахунки: 305299 АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 ; 307770 АТ «А-БАНК» НОМЕР_2 ; 339500 АТ «ТАСКОМБАНК» НОМЕР_3 ; 339500 АТ «ТАСКОМБАНК» НОМЕР_4 ; 339500 АТ «ТАСКОМБАНК» НОМЕР_5 ; 351005 АТ «УкрСиббанк» НОМЕР_6 ; 380805 АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві НОМЕР_7 АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві НОМЕР_8 (а.с.8).

Згідно квитанції від 13.07.2020 року ОСОБА_3 було перераховано 158 650 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 80 копійок. (а.с. 9)

Відповідно до ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивачу дійсно належали грошові кошти у сумі 158 650 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 80 копійок, які перераховані на рахунок ОСОБА_2 .

Згідно ч.2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналіз наведених нормативно-правових актів свідчить, що в даному випадку відсутні правові підстави для зняття арешту з грошових коштів які знаходяться на рахунку ОСОБА_2 в сумі 158 650,80 гривень, оскільки позивачем не було доведено, що грошові кошти які поступили на рахунок ОСОБА_2 у розмірі 158 650,80 належали саме йому, крім того постанова про арешт грошових коштів була винесена 23.06.2020 року, а грошові кошти поступили на рахунок ОСОБА_2 13.07.2020 року.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258-259, 263-265, 273,354 ЦПК України, ст.ст. 4, 15, 16, Цивільного кодексу України, ЗУ «Про виконавче провадження», -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на майно і про зняття арешту відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текс рішення складено 01.04.2021 року.

Суддя О.К. Подобєд