Справа № 383/1331/20
Номер провадження 2/383/138/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могиленко В.М.,

представника позивача адвоката Замша Д.Д.,

представника відповідача адвоката Дяченко П.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 через представника адвоката Замшу Дмитра Дмитровича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому уточнивши позовні вимоги (а.с.70-73) просив розірвати договори оренди землі б/н від 19.12.2013 року, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо земельних ділянок площею 7,7251 га, кадастровий номер :02:000:2533 та площею 3,8847 га, кадастровий номер :02:000:2534.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №012862, виданого 29.03.2002 року Бобринецькою районною державною адміністрацією він є власником земельних ділянок площею 7,7251 га, кадастровий номер :02:000:2533 та площею 3,8847 га, кадастровий номер :02:000:2534, а всього на загальну площу 11,61 га., які розташовані на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Вказані земельні ділянки позивач передав в оренду ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 49 років за аналогічними договорами оренди б/н від 19.12.2013 року, зареєстрованими 20.01.2014 року реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, записи №4364465 та №4364570 відповідно.

Договорами оренди землі від 19.12.2013 року визначено, що орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вноситься орендарем у грошовій формі щорічно не пізніше кожного року дії договору. Однак, в порушення пункту 9 договорів оренди землі орендар орендну плату позивачу не сплачував взагалі.

Позивач, намагаючись врегулювати ситуацію з невиплатою коштів за оренду земельних ділянок з`ясував, що ОСОБА_3 помер, а орендарем за вказаними договорами зареєстровано ОСОБА_2 , яка використовує земельні ділянки за призначенням, однак також виплат по оренді вказаних земельних ділянок позивачу не здійснювала. Позивач зазначає, що безпосередньо з ОСОБА_2 угод оренди земельних ділянок не укладав, будь-яких домовленостей з цього приводу не мав.

Посилаючись на те, що первісний та наступний орендарі взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати орендної плати не виконали, систематично порушуючи їх, адже протягом 2014-2020 року орендна плата позивачу не сплачувалась взагалі, що є підставою для розірвання договорів оренди землі.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача адвоката Замши Дмитра Дмитровича про витребування доказів (а.с.21-23).

10.02.2021 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, пославшись на те, що в середині грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 з пропозицією взяти в оренду належні йому на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:2533, :02:000:2534 та проханням через сімейні обставини, які склалися, виплатити йому орендну плату наперед за весь строк оренди, при цьому погодивши строк оренди в 49 років та загальну суму в розмірі 116000 грн.

19.12.2013 року позивачем, в присутності свідка ОСОБА_4 , було підписано договори оренди вказаних земельних ділянок строком на 49 років, акти про передачу та прийом земельних ділянок в натурі, заяву на ім`я ОСОБА_3 з проханням розрахунку за оренду земельних ділянок, а також отримано від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 116000 грн., про що ОСОБА_1 власноручно написав розписку. Таким чином, ОСОБА_3 під час підписання договорів оренди було сплачено позивачу орендну плату згідно досягнутої домовленості за весь строк дії оренди в сумі 116000 грн., що не заборонено умовами договорів оренди. Виплата орендної плати ОСОБА_1 також підтверджується відомостями на виплату грошей фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 19.12.2013 року на суму 77333 грн. за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2533 та на суму 38667 грн. за оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2534. Відповідачем за ОСОБА_1 на протязі всього строку оренди сплачувався земельний податок з нарахованої та виплаченої наперед орендної плати. Крім того, за період з 2014 по 2020 рік загальна сума орендної плати за користуванням обома земельними ділянками згідно укладених договорів оренди землі складає 57396,57 грн., в той час, як позивачем від відповідача отримано суму в 116000 грн., що значно перевищує нараховану орендну плату за договорами оренди. Більш того, навіть у разі проведення індексації нормативно грошової оцінки земельних ділянок відповідно до п.10 договорів оренди, нарахована сума орендних платежів 83977,77 грн. не перевищуватиме виплаченої позивачу суми (а.с.32-38).

Ухвалою суду від 24.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.87-88).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що позивач не оспорює факту написання розписки, однак кошти за розпискою отримав у позику, а не в рахунок орендної плати за спірними договорами оренди. Розписка укладена до укладення угод оренди земельних ділянок і не містить даних про угоди, тому не має відношення до їх оренди. Також позивач не оспорює факту підписання заяви про сплату орендної плати наперед, однак виплата за цією заявою так і не відбулася.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачу було сплачено орендну плату за спірними договорами оренди достроково наперед, що підтверджується розпискою та заявою позивача, факт написання яких позивачем не оспорюється, а тому заборгованості зі сплати орендної плати відповідач не має.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно дост.1 Закону України «Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі (ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі»).

У ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилався на те, що він не одержав орендну плату протягом всього часу користування первісним та наступним орендарем земельними ділянками, а тому договори підлягають розірванню.

Відповідно до частини першої статі 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 29 березня 2002 року серії ІІ-КР №012862, виданого Бобринецькою районною державною адміністрацією ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 7,7251 га, кадастровий номер :02:000:2533 та площею 3,8847 га, кадастровий номер :02:000:2534 переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Костомарівської сільської ради, що підтверджується копією державного акта (а.с.7) та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2014 року №16581428 (а.с.43), №16580930 (а.с.51).

19 грудня 2013 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі б/н щодо земельної ділянки площею 3,88 га, кадастровий номер :02:000:2534, розташованої на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, строком на 49 років, зареєстрований реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області 20.01.2014 року, номер запису про інше речове право 4364465, що підтверджується копіями договору оренди землі (а.с.39, 48) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.01.2014 року № 16581186 (а.с.52).

Передача ОСОБА_1 земельної ділянки площею 3,88 га ОСОБА_3 за вказаним договором оренди землі підтверджується копіями актів про передачу та прийом земельної ділянки в натурі та про визначення меж земельних ділянок в натурі від 19 грудня 2013 року (а.с. 49, 50).

Також, 19 грудня 2013 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі б/н щодо земельної ділянки площею 7,73 га, кадастровий номер :02:000:2533, розташованої на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, строком на 49 років, зареєстрований реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області 20.01.2014 року, номер запису про інше речове право 4364570, що підтверджується копіями договору оренди землі (а.с.40, 47) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.01.2014 року №16581597 (а.с.44).

Передача ОСОБА_1 земельної ділянки площею 7,73 га ОСОБА_3 за вказаним договором оренди землі підтверджується копіями актів про передачу та прийом земельної ділянки в натурі та про визначення меж земельних ділянок в натурі від 19 грудня 2013 року (а.с. 41, 42).

Укладені договори оренди землі ідентичні за своїм змістом і містять однакові положення та умови їх виконання.

Пунктами 9-11 договорів оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 30.12. поточного року; обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

На момент укладення договорів оренди нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2534 складала 91341 грн., тому розмір орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою без врахування індексації складає 2740,23 грн., та з огляду на встановлену нормативну грошову оцінку 181976 грн. за користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:2533 розмір орендної плати без врахування індексації складає 5459,28 грн. Загальна щорічна сума орендної плати за користування обома земельними ділянками складає 8199,51 грн. Тобто, за період дії договорів оренди 2014-2020 роки загальний розмір орендної плати за користування обома земельними ділянками становить 57396,57 грн. Представник відповідача правильність розрахунку орендної плати не оспорює.

Згідно з пунктом 13 договорів оренди землі розмір орендної плати переглядається раз в три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміні розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; зміні розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміні коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документам; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 38 договорів оренди землі встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Згідно з п.44 договорів оренди землі цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 орендар ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04.12.2018 року (а.с.61) та копією актового запису про смерть №7 від 04.12.2018 року (а.с.94).

Вказаними договорами оренди землі передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем (п.41).

Відповіднодо копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №611 (а.с.45), відповідач ОСОБА_2 набула права на оренду земельної ділянки площею 7,7251 га, кадастровий номер :02:000:2533, що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.06.2019 року №170414746 (а.с.46).

Відповіднодо копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №609 (а.с.53) відповідач ОСОБА_2 набула права на оренду земельної ділянки площею 3,8847 га, кадастровий номер :02:000:2534, що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.06.2019 року №170411708 (а.с.54).

Відповідач на підтвердження належного виконання умов договорів щодо сплати орендної плати надала заяву ОСОБА_1 від 19.12.2013 року з проханням сплатити орендну плату наперед за весь строк користування, а саме за 49 років в загальній сумі 116000 грн., за договорами оренди земельної ділянки від 19.12.2013 року, кадастровий номер :02:000:2533, та від 19.12.2013 року кадастровий номер :02:000:2534, які укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.57).

Згідно копії розписки від 19.12.2013 року встановлено, що ОСОБА_1 отримав у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 116000 грн. за заявою на 49 років у присутності свідка ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 (а.с.56).

Представник позивача не заперечував факту написання позивачем розписки та підписання особисто заяви, однак стверджує, що кошти за заявою позивач не отримував, а за розпискою кошти в сумі 116000 грн. брав у позику, а не в рахунок орендної плати за спірними договорами оренди.

Згідно копії відомості на виплату грошей №17 від 19.12.2013 року фізичної особи підприємця ОСОБА_3 з призначенням платежу орендна плата за договором від 19.12.2013 року з ОСОБА_1 , кадастровий номер :02:000:2534, із записом в примітці про розписку від 19.12.2013 року, здійснено виплату 38667 грн. (а.с.59).

Згідно копії відомості на виплату грошей №18 від 19.12.2013 року фізичної особи підприємця ОСОБА_3 з призначенням платежу орендна плата за договором від 19.12.2013 року з ОСОБА_1 , кадастровий номер :02:000:2533, із записом в примітці про розписку від 19.12.2013 року, здійснено виплату 77333 грн. (а.с.58).

Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою.

Зі змісту оспорюваних договорів оренди, датованих 19.12.2013 року, заяви ОСОБА_1 про сплату орендної плати наперед в загальній сумі 116000 грн. від 19.12.2013 року та розписки ОСОБА_1 про отримання коштів в сумі 116000 грн., відомостей на виплату грошей №17, 18 від 19.12.2013 року на загальну суму 116000 грн. вбачається, що вказані документи складені в один день, а саме 19.12.2013 року, та в своїй сукупності свідчать про правову природу отриманих коштів орендна плата за оспорюваними договорами оренди наперед. Належні та допустимі докази на спростування цього не надані.

Враховуючи положення ст.531 ЦК України, зміст заяви від 19.12.2013 року, підписаної позивачем в день складення спірних договорів, яка свідчить про те, що останній фактично виявив волю на отримання орендної плати наперед за майбутні періоди згідно укладених договорів оренди від 19.12.2013 року в загальному розмірі 116000 грн., а також дії орендаря, який сплатив на користь орендодавця вказану суму, про що позивач склав письмову розписку від 19.12.2013 року, суд приходить до висновку, що сторони погодили у письмовій формі вказаний порядок сплати орендної плати, і цей порядок було реалізовано сторонами.

Вказана заява та розписка орендодавця і дії орендаря за обставин цієї справи свідчать про погодження сторонами порядку сплати орендної плати за майбутні періоди.

Згідно з розпискою від 19.12.2013 року орендодавець отримав від орендаря грошові кошти у розмірі 116000 грн. При цьому, розмір орендної плати за договорами оренди землі за 2014-2020 роки в загальній сумі становить 57396,57 грн. без урахування індексації, тобто є меншим ніж сплачені орендарем 116000 грн. в рахунок отримання орендної плати за вказаною розпискою, що спростовує доводи позивача про систематичну несплату орендної плати, як підставу для розірвання договорів оренди землі.

Отже у орендаря станом на день пред`явлення позову була відсутня заборгованість перед орендодавцем зі сплати орендної плати за користування земельними ділянками.

Позивачем не доведено істотного порушення орендарем умов договору, позбавлення його права на те, на що він розраховував при укладенні договору оренди (стаття 651 ЦК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи №390/34/17 у постанові від 10 квітня 2019 року (касаційне провадження №61-22315сво18) зробив правовий висновок щодо принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини заборони суперечливої поведінки сторони правочину.

Очевидно, що дії позивача, який подав письмову заяву про видачу йому наперед орендної плати та отримав її під розписку в день підписання договорів оренди землі, а згодом пред`являє позов про розірвання договорів з підстав систематичної несплати орендної плати, суперечать його попередній поведінці (отриманню коштів) і є недобросовісним.

Доводи позивача проте, що кошти за розпискою отримав у позику, а не в рахунок орендної плати за спірними договорами, суд до уваги не приймає, оскільки суперечать змісту власноручно написаної позивачем розписки від 19.12.2013 року, в якій вказано про отримання коштів в сумі 116000 грн. за заявою на 49 років. Натомість будь-яких умов про повернення коштів вказана розписка не містить. Не надав позивач також і заяву, про яку зазначено в розписці, на підтвердження отримання коштів у позику. Позивачем не доведено, що кошти за розпискою отримані саме в борг, а не в рахунок орендної плати.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що розписка від 19.12.2013 року не містить даних про угоди оренди землі, адже їх відсутність не перешкоджає встановленню з її змісту дійсних правовідносин.

З огляду на встановлену судом правову природу отриманих коштів твердження сторони позивача про написання розписки від 19.12.2013 року до реєстрації договорів оренди землі значення не має, адже позивач не надав доказів вчинення ним дій, спрямованих на реєстрацію вказаних договорів в день їх підписання та отримання орендної плати тобто 19.12.2013 року, тому вказані посилання суперечить його попередній поведінці.

Посилання представника позивача на виплату коштів за відомостями №17, 18 від 19.12.2013 року ОСОБА_3 як фізичною особою підприємцем на правову природу отриманих коштів за договорами оренди не впливає.

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо наявності заборгованості зі сплати орендної плати за договорами оренди землі від 19.12.2013 року за 2014-2020 роки, оскільки свої грошові зобов`язання відповідно до договорів орендар виконав достроково, що не суперечить вимогам закону та умовам договорів, при цьому факт виплати орендарем орендної плати у більшому розмірі підтверджується належними доказами та не спростований стороною позивача, а тому вимоги про розірвання договору оренди землі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 531, 627, 629, 638, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст.ст. 1, 13-15, 21, 24, 33 Закону України «Про оренду землі» суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів оренди землі б/н від 19.12.2013 року, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо земельних ділянок площею 7,7251 га, кадастровий номер :02:000:2533 та площею 3,8847 га, кадастровий номер :02:000:2534 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 01.04.2021 року.

Суддя В.В. Бондаренко