Справа № 461/1425/21
Провадження № 2-н/461/207/21
УХВАЛА

01.04.2021 року суддя Галицького районного суду міста Львова Волоско І.Р., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги.

З матеріалів заяви вбачається, що ЛМКП по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» просить стягнути з боржника заборгованість за житлово комунальні послугиперіод з 01.04.2018 року по 01.01.2021 року, яка становить суму в розмірі 19 369, 13 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 227, 00 гривень.

Вивчивши подану заяву, суддя дійшов висновків про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

За змістом і формою заява про видачу судового наказу повинна відповідати вимогам ст. 163 ЦПК України.

Згідно із ч. 1, п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами). Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з платіжного доручення №1785 від 17.02.2021 року яке надано заявником на підтвердження сплати судового збору за видачу судового наказу є копією, а не оригіналом.

Крім того, пунктом 3 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Однак, копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості до ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, а також долучену боржником квитанцію про сплату заборгованості, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу судового наказу.

У зв`язку з наведеним, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Отже, заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою про видачу судового наказу з поданням належного доказу сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Волоско І.Р.