Справа № 347/2011/20
Провадження № 2/347/90/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Гордія В.І.,

з секретарем - Корбутяк Н.М.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовну заяву ОСОБА_3 мотивує тим, що 01.05.2020 року ОСОБА_4 ввірвалась у його гараж, який знаходиться в АДРЕСА_1 , нанесла йому тілесні ушкодження та викрала 12 000 грн. особистих заощаджень, зірвала з нього золотий ланцюжок з хрестиком, а також пошкодила його автомобіль, а саме відламала дзеркало, розбила мобільний телефон. У зв`язку з цим він звернувся в Косівський ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності. Вважає, що йому нанесено матеріальну шкоду в розмірі 61 475 грн. та 20 000 грн. моральної шкоди, яка виразилась у переживанні емоційного стресу, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи та розгублення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Третяк Ю.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять задоволити.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник адвокат Козар Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, суду пояснили та відзиві на позов відповідачка зазначила, що стосовно події, яка мала місце 01.05.2020 року кримінальне провадження відносно неї закрито у зв?язку із відсутністю в її діях ознак кримінального правопорушення. Крім того, жодної шкоди позивачу нею не завдано, і будь-яких доказів того, про що йдеться в позові позивачем не надано. А тому просять в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, їх представників, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу, статтею 23 ЦК України передбачено порядок відшкодування моральної шкоди. Зокрема, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як видно із матеріалів справи, 02.05.2020 року ОСОБА_3 було подано до Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області заяву про вчинення відносно нього 01.05.2020 року ОСОБА_4 протиправних дій (а.с.8-9), і 01.06.2020 року відомості за вказаним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184.

Згідно копії постанови від 23.07.2020 року, кримінальне провадження №0000184 від 01.06.2020 року за ознаками правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України було закрито у зв?язку із відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.7).

Копію вказаної постанови ОСОБА_3 отримав і у вказані законом строки не оскаржував, що вказує на його згоду із прийнятим рішенням.

При цьому, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач мотивує свої вимоги в першу чергу саме наявністю в діях відповідачки 01.05.2020 року протиправної поведінки, внаслідок яких йому була заподіяна матеріальна та моральна шкода, та яку вона має відшкодувати у повному обсязі як то передбачено статтями 1166, 1167 ЦК України.

Зокрема, згідно положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Однак, незважаючи на констатований постановою дізнавача факт відсутності у події, що мала місце 01.05.2020 року складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, позивач подав до суду позов про спричинення йому того дня відповідачкою матеріальних збитків на загальну суму 61475 грн., вартість яких зокрема, складає: 12000 грн. особистих заощаджень, 22575 грн. вартість золотого ланцюжка, 7500 грн. вартість золотого хрестика, 8950 грн. вартість двох дзеркал, 6800 вартість мобільного телефону та 3650 грн. вартість одягу.

Проте жодна із вищенаведених сум спричинених збитків не була підтверджена належними доказами. Зокрема, позивач не долучив до позову відповідні квитанції, чеки, накладні, які б свідчили про покупку вище перелічених речей та їх вартість, що б крім іншого, ще і підтвердили їх наявність у нього взагалі. А також, не подав докази спричинення йому вказаної у позові матеріальної шкоди саме відповідачкою, що є необхідною підставою для стягнення саме з неї такої шкоди.

Тобто, крім копії постанови слідчого від 23.07.2020 року та копії його заяви про злочин, інших доказів на доведення факту спричинення йому відповідачкою вказаної у позові шкоди, в тому числі і моральної, позивачем не надано.

Натомість, долучені відповідачкою до відзиву на позов докази підтвердили той факт, що позивач є її колишнім чоловіком, з яким вона не перебуває у шлюбі уже з 2019 року. Спільне майно подружжя вони поділили в судовому порядку шляхом укладення мирової угоди, умови якої відповідачкою повністю виконані, що підтверджує нотаріально завірена заява ОСОБА_3 (а.с.37). Окрім того, копія довідки виданої дільничним офіцером поліції Косівського ВП ГУНП від 21.07.2019 року підтверджує той факт, що неодноразові звернення ОСОБА_3 з заявами до правоохоронних органів щодо неправомірних дій ОСОБА_4 по відношенню до його майна (вчинення нею крадіжок) - жодного разу не знаходили свого підтвердження. А відносини, що склалися між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є цивільно-правовими і вирішуються в порядку цивільного судочинства (а.с.42).

Таким чином, в судовому засіданні не було доведено факту заподіяння позивачу матеріальної та моральної шкоди відповідачкою ні внаслідок вчинення нею протиправних дій по відношенню до позивача, ні в порядку існування між ними цивільно-правових відносин.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги суд вважає безпідставними, так як не підтверджені належними доказами, та такими, що не підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 22, 23, 1166-1167 ЦК України, та керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Гордій В.І.