Справа №522/5872/21
Провадження № 2-о/522/171/21
УХВАЛА

"06" квітня 2021 р. суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (в порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України),

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси в порядку непозовного цивільного судочинства, надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту відсутності перебування ОСОБА_1 в шлюбі з ОСОБА_2 (вона ж ОСОБА_3 , вона ж ОСОБА_4 ) з 23 січня 2001 року та встановлення факту наявності соціального статусу ОСОБА_1 як «неодружений».

Вирішуючи питання про можливість прийняття до провадження матеріалів заяви, суд приходить до наступного висновку.

Зазначена заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено, що є декілька видів цивільного судочинства, а саме: наказне, позовне та окреме провадження.

Як вбачається із заяви поданої ОСОБА_1 заявник звертається до суду в порядку непозовного провадження.

Непозовне провадження відповідно до діючих норм Цивільного процесуального кодексу України передбачено Розділом ІV.

Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та зацікавленої особи.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить постановити ухвалу про факт відсутності перебування ОСОБА_1 в шлюбі з ОСОБА_2 (вона ж ОСОБА_3 , вона ж ОСОБА_4 ) з 23 січня 2001 року та встановити факт наявності соціального статусу ОСОБА_1 як «неодружений», але не зазначає заінтересовану особу.

Відповідно до п. 3 постонови Пленуму Верховного суду Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Таким чином, заявнику необхідно зазначити в заяві заінтересовану особу та надати суду докази на підтвердження того, що він звертався до органу, в якому відмовлено у видачі вданому випадку свідоцтва про розлучення або внесенні запису про те, що шлюб припинено та роз`яснюється, куди і протягом якого терміну можна звернутися за встановленням таких фактів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків. Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (в порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України) - залишити без руху.

Запропонувати заявнику у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали: усунути недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали. В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Косіцина В.В.